Номер провадження: 33/813/724/26
Номер справи місцевого суду: 501/451/26 
Головуючий у першій інстанції Тюмін Ю.О. 
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Громік Р.Д., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Чорноморського міського суду Одеської області від 18 лютого 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Чорноморського міського суду Одеської області від 18 лютого 2026 року накладено на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн.
Не погодившись з даною постановою, 04 березня 2026 року адвокат Нестерова О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , в електронній формі через електронний кабінет, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Чорноморського міського суду Одеської області від 18 лютого 2026 року, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.
Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Чорноморського міського суду Одеської області від 18 лютого 2026 року, мотивуючи поважністю пропуску строку на апеляційне оскарження тим, що:
1) ухвалу про відкриття провадження у справі скаржник не отримувала;
2) про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізналась 27 лютого 2026 року після отримання сповіщення в додатку «Дія» і одразу подала заяву про ознайомлення з матеріалами справи;
3) скаржник смс-повістки про розгляд справи не отримувала та не була обізнана про розгляд справи.
Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, за наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Зі змісту клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження випливає, що причини пропуску строку на подання апеляційної скарги є необґрунтованими, виходячи з наступного.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що скаржник SMS-повістки про розгляд справи не отримувала та не була обізнана про розгляд справи, то суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити таке.
На підставі матеріалів справи встановлено, що під час ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №554278 ОСОБА_1 зокрема була ознайомлена з тим, що розгляд справи відбудеться в Чорноморському міському суді Одеської області 29 січня 2026 року о 10:00, що підтверджується підписом особи в графі №13 протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.2).
Крім того суд першої інстанції надсилав SMS-повістку ОСОБА_1 про призначення розгляду справи на 11 лютого 2026 року о 09:00 (а.с.24).
Однак особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи обізнаної про складення віднсоно неї протоколу про адміністративне правопорушення та те, що розгляд справи віднесений до територіальної юрисдикції Чорноморського міського суду Одеської області не цікавилась станом розгляду справ, жодних заяв чи клопотань до суду першої інстанції з метою захисту свої прав не подавала.
Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що наданий скріншот з месенджеру «Viber» ОСОБА_1 не підтверджує того, що суд першої інстанції не надсилав повістки останній, оскільки повістки доставлялись ОСОБА_1 за допомогою SMS-повідомлень.
Також суд апеляційної інстанції наголошує, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що пропуск строку на подання апеляційної скарги пов`язаний з тим, що скаржник SMS-повістки про розгляд справи не отримувала та не була обізнана про розгляд справи, є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, а тому не можуть бути підставою для поновлення процесуального строку для подання апеляційної скарги.
Доводи скаржника про пропуск строку на апеляційне оскарження через те, що ухвалу про відкриття провадження у справі скаржник не отримувала, не беруться до уваги судом апеляційної інстанції з огляду на те, що нормами КУпАП не передбачено постановлення ухвали про відкриття провадження у справі і відповідно у суду першої інстанції відсутній обов`язок щодо вручення такого процесуального документу, а тому вказана підстава є безпідставною та не може бути врахована як поважна причина пропуску строку на апеляційне оскарження.
Доводи клопотання про поновлення строку про те, що про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізналась 27 лютого 2026 року після отримання сповіщення в додатку «Дія» і одразу подала заяву про ознайомлення з матеріалами справи не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом з огляду на таке.
Оскаржувана постанова винесена 18 лютого 2026 року, останній день для подання апеляційної скарги припадає на 28 лютого 2026 року, що є вихідним днем, а тому останнім днем для подачі апеляційної скарги є 02 березня 2026 року.
На підставі матеріалів справи встановлено, що 27 лютого 2026 року ОСОБА_1 ознайомилась з матеріалами справи, що підтверджується підписом останньої на заяві про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.27).
Проте суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що отримання скаржником постанови 27 лютого 2026 року та ознайомлення з матеріалами справи в той самий день не є поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки положення ст. 294 КУпАП пов`язують обчислення строку на оскарження з днем винесення постанови суду першої інстанції, а не з днем отримання тексту постанови суду першої інстанції та/або ознайомленням з матеріалами справи, а, відтак, посилання на на вказані обставини не може бути достатньою підставою для поновлення строку на її оскарження.
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова судді Чорноморського міського суду Одеської області від 18 лютого 2026 року була оприлюднена на сайті реєстру 20 лютого 2026 року, проте вперше апеляційна скарга була подана 04 березня 2026 року, тобто з пропуском десятиденного строку навіть з дати опублікування постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Таким чином, посилання скаржника про те, що про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізналась 27 лютого 2026 року після отримання сповіщення в додатку «Дія» і одразу подала заяву про ознайомлення з матеріалами справи не є поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.
Таким чином Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
У зв`язку з викладеним, апеляційний суд дійшов висновку, що поважні причини поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, тому немає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Чорноморського міського суду Одеської області від 18 лютого 2026 року та апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Чорноморського міського суду Одеської області від 18 лютого 2026 року відмовити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Чорноморського міського суду Одеської області від 18 лютого 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, – повернути особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Копію постанови та апеляційну скаргу, разом з усіма доданими до неї матеріалами негайно надіслати особі, яка її подала.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік