ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
"20" квітня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 904/3418/23	
Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д., 
клопотання ОСОБА_1 /вх.№2-653/26 від 06.04.2026/ про стягнення судових витрат та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвествік» про ухвалення додаткового рішення /вх. № 2-655/26 від 07.04.2026/ у справі № 904/3418/23
за позовом: TOO UKRINVEST (Естонія) /ЄДРПОУ 12178370, адреса – 10615, Естонія (Esti), м. Таллінн (Tallinn), вул. Кєємія (Keemia), 4, Харьюрський повіт (Harju maakond)/
до відповідачів:  1. ОСОБА_2 /РНОКПП НОМЕР_1 , адреса – АДРЕСА_1 /;
2. Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвествік” /ЄДРПОУ 44805809, адреса – 49000, м. Дніпро, вул. Героїв Рятувальників, 8 оф. 101/;
3. Товариства з обмеженою відповідальністю “Альянс Фінансових технологій” /ЄДРПОУ 31595264, адреса – 491053, м. Луганськ, Городок Пархоменко, 4 оф. 20; фактична адреса – 49000, м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 7 оф. 709/;
4. ОСОБА_1 /РНОКПП НОМЕР_2 , адреса – АДРЕСА_2 /;
за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: 
Товариство з обмеженою відповідальністю “Дніпровський термінал” (ЄДРПОУ 32851024, адреса - м. Херсон, вул. Перекопська, 169).
про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа № 904/3418/23 за позовом за позовом TOO UKRINVEST (Естонія) до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвествік”, Товариства з обмеженою відповідальністю “Альянс Фінансових технологій” та ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпровський термінал” - про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.03.2026 у справі № 904/3418/23 в задоволенні позовних вимог TOO UKRINVEST (Естонія) до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвествік”, Товариства з обмеженою відповідальністю “Альянс Фінансових технологій”, ОСОБА_1 , за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпровський термінал” про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено у повному обсязі. Судові витрати зі сплати судового збору у справі покладено на позивача.
06.04.2026 судом отримано від ОСОБА_1 клопотання про стягнення судових витрат /вх.№2-653/26 від 06.04.2026/, в якому відповідач просить стягнути з позивача судові витрати в розмірі 20 000,00 грн. При цьому відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що в процесі судового розгляду справи відповідачем було понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн та за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
07.04.2026 судом отримано від ТОВ «Інвествік» отримано заяву про ухвалення додаткового рішення /вх.№2-655/26 від 07.04.2026/, в якому відповідач просить стягнути з позивача витрати на правову допомогу у розмірі 93 750,00 грн. При цьому ТОВ «Інвествік» посилається на те, що з метою захисту власних інтересів між ТОВ "Інвествік" та адвокатом Перевощиковою Тетяною Миколаївною укладено договір про надання правової допомоги. Надання професійної правової допомоги має оплатний характер (сплата гонорару), який згідно домовленостей сторін обчислюється у погодинній оплаті в розмірі 2500,00 грн за одну годину праці адвоката. Вартість участі в судовому засіданні в апеляційному суді тарифікуються як дві години правової роботи незалежно від тривалості самого судового засідання. 
З метою деталізації часу, який вже витрачено адвокатом на захист інтересів ТОВ "Інвествік", в заяві наведено перелік процесуальних дій, які були проведені адвокатом та обсяг затраченого часу: аналіз апеляційної скарги, підготовка відзиву на позов та подання його до суду по справі № 904/3418/23 – 6 год; підготовка та подання до суду заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції – 1 год; підготовка і участь в судовому засіданні 19.09.2024 в суді апеляційної інстанції – 2 год; підготовка і участь в судовому засіданні 07.11.2024 в суді апеляційної інстанції – 2 год; аналіз позовної заяви та підготовка відзиву на позов справі № 904/1236/24 – 8 год; підготовка та подання до суду заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції – 1 год; підготовка і участь в судовому засіданні 20.03.2024 в суді першої інстанції – 1 год; підготовка та подання заперечень на заяву про забезпечення позову – 2,5 год; аналіз уточненого позову, підготовка та подання заперечень проти прийняття уточненого позову – 4 год; підготовка і участь в судовому засіданні 10.04.2024 в суді першої інстанції – 1 год; Підготовка і участь в судовому засіданні 22.05.2024 в суді першої інстанції – 1 год; аналіз уточненого позову та підготовка відзиву на уточнений позов справі № 904/3418/23– 4 год; підготовка і участь в судових засіданнях 05.11.2025, 14.11.2025, 18.02.2026, 20.03.2026– 4 год. Всього 37,5 год. У тексті Договору та Додаткової угоди до нього висвітлено питання вартості правових послуг адвоката наявні умови щодо порядку та форми розрахунку за надані правові послуги, також зазначається порядок оплати такої професійної правової допомоги, що має здійснюватися після набрання законної сили рішенням суду.
Згідно положень статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. 
За правилами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
07.04.2026 року постановлено ухвалу про прийняття до розгляду клопотання ОСОБА_1 /вх.№2-653/26 від 06.04.2026/ про стягнення судових витрат та заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвествік» про ухвалення додаткового рішення /вх. № 2-655/26 від 07.04.2026/ у справі № 904/3418/23; повідомлено учасників, про здійснення їх розгляду відповідно до положень ч. 3 ст. 244 ГПК України без повідомлення учасників справи та запропоновано учасникам справи надати суду правову позицію щодо клопотання та заяви.
16.04.2026 судом від TOO UKRINVEST (Естонія) отримано заперечення на заяву ТОВ «Інвествік» про ухвалення додаткового рішення /вх.№13179/26 від 16.04.2026/ та заперечення на клопотання Кракалової В.Є. про розподіл судових витрат /вх.№13236/26 від 16.04.2026/.
Щодо клопотання відповідача ОСОБА_1 про розподіл судових витрат позивач звертає увагу на позицію Верховного Суду у справі № 922/2604/20, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. Також позивач зазначає, що до заяви не було долучено доказів оплати фактично понесених витрат клієнтом у зазначеній справі. У зв`язку із викладеним, позивач вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення (щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу) є необґрунтованою, непідтвердженою належними доказами, а отже не підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому в тексті заперечення позивач вказує, що вартість послуги, як витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 гривень є занадто завищеними та підлягає до зменшення до 10 000 гривень.
Щодо заяви ТОВ «Інвествік» позивач вказує, що вартість послуги, як участь у одному судовому засіданні у розмірі 2 500 гривень, є надто завищеною, є необґрунтованою, неспівмірною з ціною позову та складністю справи, керуючись принципами справедливості, пропорційності, зазначені витрати не підлягають задоволенню. Аналіз апеляційної скарги, підготовка відзиву на позов та подання його до суду по справі № 904/3418/23 протягом 6 годин є надто завищеними, враховуючи складність справи та обсяг доказів. Підготовка та подання до суду заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції протягом 2 години є надто завищеними, оскільки зазначене клопотання є стандартним та не потребує для його виготовлення та подачі багато часу. Підготовка та участь в судових засіданнях протягом 13 годин є завищеними, оскільки судові засідання тривали не більше 30 хвилин. Аналіз позовної заяви, уточненої позовної заяви та підготовка відзиву на позов по справі № 904/3418/23 протягом 12 годин, є надто завищеними, враховуючи складність справи та обсяг доказів, а також враховуючи, що правова позиція відповідачів під час розгляду справи не змінювалась. Таким чином, на думку позивача, зазначене підтверджує, що представнику ТОВ «Інвествік» не потрібно було 37,5 годин часу для аналізу позову, уточненого позову, підготовки для судових засідань, підготовки відзивів. Позивач вважає, що стягнення 93 750 гривень є занадто завищеними, що витрати повинні бути співмірними, а отже сума у 10 000 тисяч гривень, на думку позивача може бути задоволена судом першої інстанції. В той же час позивач зауважує, що до заяви не було долучено доказів оплати фактично понесених витрат клієнтом у зазначеній справі. У зв`язку із викладеним, позивач вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення (щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу) є необґрунтованою, непідтвердженою належними доказами, а отже не підлягає задоволенню у повному обсязі.
З урахуванням перебування судді Петренко Н.Д. у відпустці з 16.04.2026 по 17.04.2026 включно відповідно до Наказу Голови суду від 14.04.2026 №38-в, заяву про розподіл судових витрат розглянуто судом 20.04.2026.
Дослідивши матеріали справи в частині розподілу судових витрат, господарський суд дійшов до наступного.
За приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з засад господарського судочинства.
Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За правилами ч. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Щодо вимог відповідача Кракалової В.Є. про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що у відзиві відповідача ОСОБА_1 на позов наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат відповідача на професійну правову допомогу в розмірі 30 000,00 грн.
З поданих стороною відповідача Кракалової В.Є. матеріалів вбачається, що 20.07.2024 між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро Тетяни Костюк «ВІА ЮРІС» був укладений Договір про надання правничої допомоги, відповідно до п. 1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, а саме представництво інтересів по справі №904/3418/23.
Згідно з п. 4.1. Договору вартість наданих послуг Адвокатське бюро (гонорар) становить 20 000,00 грн за представництво інтересів в суді кожної з інстанцій. Гонорар є фіксованим.
Пунктом 4.2. Договору визначено, що оплата за даним договором здійснюється на умовах розстрочення – 30 днів з моменту підписання актів.
Судом досліджено Акт про надання правничої допомоги від 03.04.2026, підписаний адвокатом Тетяною Журавльовою (Адвокатське бюро Тетяни Журавльової «ВІА ЮРІС») та ОСОБА_1 , відповідно до якого підписанням даного Акту Сторони підтверджують, що Виконавцем були надані та підлягають оплаті такі послуги:
- Складання заяв по суті та процесуальних заяв (аналіз уточненої позовної заяви позивача, дослідження та аналіз доказів, хронології подій правовідносин, формування правової позиції по справі, складання проєктів всіх необхідних судових документів, направлення документів до суду та учасникам справи);
- Участь у судових засіданнях (фактична участь у 2 судових засіданнях).
Всього: 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень нуль копійок) без ПДВ. Гонорар є фіксованим за надання правничої допомоги у суді першої інстанції по справі № 904/3418/23.
Згідно з п.п. 2-4 Акту Сторони підтверджують, що послуги фактично надані в обсязі, вказаному в цьому акті. Оплата здійснюється протягом 30 днів після підписання вказаного акту. Клієнт не має претензій щодо вартості та якості наданих послуг.
Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність відповідачем факту надання йому правничої допомоги адвокатом.
Щодо вимог відповідача ТОВ «Інвествік» про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що у відзиві на позов наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат відповідача на професійну правову допомогу в розмірі 100 000,00 грн.
З поданих стороною відповідача матеріалів вбачається, що 23.01.2024 між адвокатом Перевощиковою Т.М. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвествік» був укладений Договір про надання правової допомоги, відповідно до п. 1.1. якого Виконавець зобов`язується за плату надавати Клієнту юридичні послуги у вигляді правової допомоги, зокрема, але не виключно:
- надання письмових та усних консультацій, підготовка роз`яснень, висновків з правових питань;
- представництво і захист прав, свобод і законних інтересів Клієнта в місцевих судах, апеляційних судах, Верховному Суді, органах державної виконавчої служби, з усіма правами, наданими чинним законодавством України захиснику, підозрюваному, обвинуваченому, виправданому, потерпілому, цивільному позивачу, цивільному відповідачу та їх представникам, представнику юридичної особи, заявнику, позивачу, відповідачу, третій особі, скаржнику; підготовка процесуальних документів.
Згідно з п. 3.1. Договору Вартість наданих послуг Виконавця, за період дії Договору визначається шляхом множення суми затраченого часу на вартість за годину роботи. Вартість за годину роботи визначається з розрахунку 2 500,00 грн за 1 (одну) годину правової роботи. Вартість участі в судовому засіданні в суді першої інстанції тарифікуються як одна година правової роботи незалежно від тривалості самого судового засідання.
Відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору №23 про надання правової допомоги від 31.12.2025 п. 3.2. Договору викладено в наступній редакції: « 3.2. Клієнт сплачує грошові кошти Виконавцю за надані Послуги у безготівковій або іншій формі, не заборонений законодавством України, протягом 90 (дев`яноста) календарних днів з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду у справі, в межах якої такі Послуги були надані.
Сторони погодили, що зазначений порядок та строк оплати застосовується, зокрема, але не виключно, до Послуг, наданих у справі № 904/3418/23 – з моменту набрання законної сили судовим рішенням у цій справи, а також до Послуг, наданих у будь-яких інших справах – з моменту набрання законної сили відповідними судовими рішеннями у таких справах.
Вказані умови застосовуються також до всіх Актів приймання-передачі наданих Послуг, підписаних Сторонами до дати укладення цієї Додаткової угоди».
Судом досліджено Акти приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №23 від 23.01.2024 всього на суму 93 750,00 грн за 37,5 годин роботи, а саме:
- акт від 11.11.2024 на суму 27 500,00 грн – щодо надання послуг в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції;
- акт від 23.05.2024 на суму 46 250,00 грн;
- акт від 03.04.2026 на суму 20 000,00 грн.
Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність відповідачем факту надання йому правничої допомоги адвокатом. 
Глава 8 розділуГПК України регулює інститут судових витрат.
За загальним правилом, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (див. також п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).
Ст. 123 ГПК України, яка визначає види судових витрат, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 126 ГПК України).
Згідно зі ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.
Відповідно до норм цього Закону:
- договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт - оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 цього Закону);
- представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону);
- інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 цього Закону);
- видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (ст. 19 цього Закону);
- гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначено в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 цього Закону).
Здійснюючи аналіз наведених норм Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 виснувала, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Велика Палата Верховного Суду у п. 164 постанови від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22 виснувала, що одним із принципів господарського судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, зокрема, у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні у справі "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) від 28.11.2002, щодо судових витрат зазначено, що за ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" від 25.03.1999 та "Єчюс проти Литви" від 31.07.2000).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Так, у рішенні в справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" від 23.01.2014 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (див. п.п. 33, 34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (див. п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п. 135 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у п. 6.5 постанови від 03.03.2019 у справі № 922/445/19 дійшла висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).
При розгляді вимоги клопотання щодо оплати "гонорар успіху" адвоката господарський суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, відповідно до яких, у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis vs. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§55).
Велика Палата Верховного Суду зауважила, що з урахуванням практики ЄСПЛ не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Суд зазначає, що заявлений відповідачем Кракаловою В.Є. до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, а також заявлений відповідачем ТОВ «Інвествік» розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 93 750,00 грн не відповідають критеріям, що наведені у частині 4 статті 126 ГПК України.
Таким чином, керуючись принципами справедливості, верховенства права, критеріями реальності адвокатських витрат в контексті їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, господарський суд не покладає на позивача весь заявлений відповідачем Кракаловою В.Є. розмір витрат на професійну правничу допомогу та вважає, що вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню в сумі 15 000,00 грн. 
Також господарський суд не покладає на позивача весь заявлений відповідачем ТОВ «Інвествік» розмір витрат на професійну правничу допомогу та вважає, що вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню в сумі 20 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 129, 244, 254-255 ГПК України, суд 
ВИРІШИВ:
1. Заяву Кракалової Віолетти Євгенівни /вх.№2-653/26 від 06.04.2026/ про стягнення судових витрат та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвествік» про ухвалення додаткового рішення /вх. № 2-655/26 від 07.04.2026/  – задовольнити частково. 
2. Стягнути з TOO UKRINVEST (Естонія) /ЄДРПОУ 12178370, адреса – 10615, Естонія (Esti), м. Таллінн (Tallinn), вул. Кєємія (Keemia), 4, Харьюрський повіт (Harju maakond)/ на користь Кракалової Віолетти Євгенівни /РНОКПП НОМЕР_2 , адреса – АДРЕСА_2 / судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн /п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок/.
3. Стягнути з TOO UKRINVEST (Естонія) /ЄДРПОУ 12178370, адреса – 10615, Естонія (Esti), м. Таллінн (Tallinn), вул. Кєємія (Keemia), 4, Харьюрський повіт (Harju maakond)/ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвествік” /ЄДРПОУ 44805809, адреса – 49000, м. Дніпро, вул. Героїв Рятувальників, 8 оф. 101/ судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн /двадцять тисяч гривень 00 копійок/.
4. В іншій частині заяви про розподіл судових витрат та заяви про ухвалення додаткового рішення – відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.
Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
З урахуванням відпустки головуючого з 16.04.2026 по 17.04.2026 включно повне додаткове рішення складено 20.04.2026.

Суддя Н.Д. Петренко