Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/135/26 Головуючий у суді І-ї інстанції Шуліка О. О. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., захисника – адвоката Супрун Л.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу захисника – адвоката Супрун Л.В. на постанову Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2026 року, якою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 665 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції,  ОСОБА_1 29.11.2025 року о 09:16 год. в с.Камбурлїївка Олександрійського району Кіровоградської області по вулиці Центральній, керував автомобілем марки Skoda державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою Алкотестер Драгер 6810, проба позитивна 0,50 %о. Водій відсторонений від керування, автомобіль залишився на узбіччі дороги без порушення ПДР, чим порушив п. 2.9 а ПДР за, що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник – адвокат Супрун Л.В. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 не визнає свою вину у тому, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 положень Правил дорожнього руху, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Вказує, що ОСОБА_1 не погоджувався із результатами проведеного огляду на місці зупинки на стан сп`яніння та заперечував такий свій стан. Не зважаючи на цю обставину, працівниками поліції не було складено направлення ОСОБА_1 до відповідного закладу охорони здоров`я, що є порушенням підзаконних правових актів. Крім того, вказує, що хоча поліцейськими і здійснювалася фіксація процесуальних дій на відеокамери, але свідки до вищевказаних процесуальних дій працівниками поліції не залучалися, що також є порушенням вимог підзаконних правових актів. Зазначає, що доданий до матеріалів Акт на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - не містить дати складення, що має наслідком його недопустимість. Адже невідомо, чи вказаний Акт був складений саме 29.11.2025 року після проведення перевірки на стан сп`яніння. Також, за результатами огляду на місці зупинки на стан сп`яніння - ОСОБА_1 так і не були вручені протокол та інші матеріали проведення огляду, нібито, у зв`язку із відмовою останнього від їх отримання. Хоча, згідно досліджених у судовому засіданні відеозаписів - не можна однозначно стверджувати, що ОСОБА_1 відмовлявся від їх отримання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника – адвоката Супрун Л.В., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння. 

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:
1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;
2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;
3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;
4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 526835 від 29.11.2025 року, ОСОБА_1 29.11.2025 року о 09:16 год. в с.Камбурлїївка Олександрійського району Кіровоградської області по вулиці Центральній, керував автомобілем марки Skoda державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою Алкотестер Драгер 6810, проба позитивна 0,50 %о. Водій відсторонений від керування, автомобіль залишився на узбіччі дороги без порушення ПДР, чим порушив п. 2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі та судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Супрун Л.В. зазначив, що ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнає.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, повністю підтверджується: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 526835 від 29.11.2025 року, яким підтверджується, що саме 29.11.2025 року о 09:16 год. в с.Камбурлїївка Олександрійського району Кіровоградської області по вулиці Центральній, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.с.1); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6244399 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП (а.с.3); роздрукованим чеком Drager Alcotest 6810, відповідно до якого результат тестування ОСОБА_1 склав 0.50‰ (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного у ОСОБА_1 було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та позитивний результат склав 0,50 ‰ (а.с.6).

Крім того, його вина підтверджується відеозаписами з бодікамер поліцейських, що містяться на DVD-диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, якими підтверджується факт керування  ОСОБА_1 , 29.11.2025 року о 09:16 год. в с.Камбурлїївка Олександрійського району Кіровоградської області по вулиці Центральній, автомобілем марки Skoda д.н.з. НОМЕР_1 , його зупинка та потім ОСОБА_1 поліцейські повідомили причину зупинки, оскільки в транспортному засобі маються технічні несправності, та зазначили в нього маються ознаки алкогольного сп`яніння і запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest на що останній погодився та пройшов його, результат тесту – 0,50 ‰, з яким водій ОСОБА_1 погодився. Будь-яких заперечень до якого та до протоколу про адміністративне правопорушення не надавав. При цьому йому поліцейським запропоновано пройти огляд в медичному закладі. Крім того, зазначив, що вживав алкогольні напої. (а.с.9).

Вказані зібрані по справі докази є належними та допустимими, є взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Сумніви у їх належності та достовірності у апеляційного суду не виникає.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що зібрані докази по справі неналежні та недопустимі, є необґрунтованими та безпідставними. Оскільки досліджені судом першої інстанції докази є належними та допустимими, взаємоузгоджуються між собою та повністю підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, який встановлений судом першої інстанції та який знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду. Підстави для визнання зібраних по справі доказів неналежними та недопустимими відсутні.

Крім того, доводи викладені в апеляційній скарзі з приводу того, що ОСОБА_1 не був згоден з результатом алкотестеру Драгеру проте, йому не було запропоновано пройти огляд у медичний установі, є безпідставними та такими, що спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції на якому чітко зафіксовано, що на пропозицію поліцейських, пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки погодився при цьому погодився із результатом та повідомив, що вчора вживав спиртний напій, також поліцейським під час спілкування із ОСОБА_1 повідомлялось про можливість пройти огляд в медичному закладі, проте останній не виявив бажання. 

Також доводи апеляційної скарги стосовно того, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 положень Правил дорожнього руху відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», є безпідставними. Оскільки повністю спростовуються відеозаписом в матеріалах справи з якого чітко вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Skoda д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того, слід зазначити, що причина для зупинки транспортного засобу в даному випадку була у зв`язку із тим що є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, яка передбачена п.2 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Крім того, доводи апеляційної скарги щодо порушення працівниками поліції Інструкції про відсутність свідків, є необґрунтованими та безпідставними.
Оскільки, відповідно до Закону України від 16 лютого 2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», внесено зміни, зокрема до статті 266 КУпАП, що набрали чинності 17 березня 2021 року, та з цього часу законом передбачено обов`язок поліцейських під час проведення огляду осіб на визначення стану алкогольного сп`яніння застосовувати технічні засоби відеозапису, та лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Окрім того, логічне тлумачення положень частини 2 статті 266 КУпАП дає підстави вважати, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису є належним та допустимим доказом під час провадження у справах за частиною 1 статті 130 КУпАП, не залежно від того, чи технічними засобами відеозапису зафіксовано сам огляд особи на стан сп`яніння, що проводився на місці, чи такими засобами зафіксовано відмову особи від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Залучення свідків до огляду на стан сп`яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов`язковим лише у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.
При цьому, слід зазначити, що положення статті 266 КУпАП в частині порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічних засобів відеозапису без присутності двох свідків, є чітко визначеними статті 266 КУпАП та пунктом 6 розділу II Інструкції № 1452/735.
Відповідно до пункту 4 Розділу X Інструкції № 1408/27853 від 10 листопада 2015 року, якою регулюються особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, визначено, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
В даному випадку відеозаписи долучені до протоколу.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що працівниками поліції допущено ряд грубих порушень при складанні протоколів про адміністративне правопорушення та проведенні процедури огляду, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки під час апеляційного розгляду грубих порушень під час складення протоколів та процедури огляду судом не встановлено. Крім того, згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського з боку працівників поліції також порушень вимог чинного законодавства не встановлено.

Крім того, будь-яких інших доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення судом першої інстанції не надано. 

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При призначенні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для виправлення останнього, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень. 

Порушень вимог КУпАП, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено. Підстави для закриття провадження по справі відсутні.

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною обгрунтованою та мотивованою, підстави для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Супрун Л.В. в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік – залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)