22.04.2026 Провадження по справі № 2/940/370/26 
Справа № 357/20150/25

РІШЕННЯ
Іменем України

22 квітня 2026 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді      Самсоненка Р.В.
за участю секретаря судових засідань   Зіп`юк Т.А.

розглянувши в приміщенні суду в м. Тетієві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

встановив:

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» пред`явило позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 116890,76 грн. та понесені судові витрати.
Позовна заява мотивована тим, що між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори: 02.04.2019 кредитний договір № 2001281454001, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 9286.67 грн.; 13.04.2023 кредитний договір №1002133005301, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 100000 грн.; 19.06.2024 кредитний договір №1026213177, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 100000 грн.
Як зазначив позивач, оскільки відповідачка належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами щодо сплати кредитних коштів та відсотків, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 17.08.2025 у розмірі 116890,76 грн, тому позивач змушений звернутися з відповідним позовом до суду.
Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 04.03.2026 відкрито провадження в справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
Сторони у справі повідомлялися належним чином про дату, час і місце розгляду справи.
За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки ОСОБА_1 надсилалась ухвала про відкриття провадження, яка повернулась до суду не врученою з відміткою Укрпошти про причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Крім того, відповідачка про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих і розумних заходів щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи та з огляду на неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності до частини 5 статті 279 ЦПК України.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02.04.2019 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 2001281454001  шляхом підписання заяви № 2001281454001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 7000,00, грн, який в подальшому було збільшено до 9286,67 грн., зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 47,88 % річних та зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами.
13.04.2023 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 1002133005301 шляхом підписання заяви № 1002133005301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 100000,00, грн, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 0,01 % річних та зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами.
19.06.2024 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 1026213177 шляхом підписання заяви № 1002133005301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 100000,00, грн, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 0,01 % річних та зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами.
У заявах на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зазначено, що клієнт підписанням цієї заяви підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом - ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.uа, в повному обсязі, з урахуванням умов наданих усіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх), погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги в тому, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладенням договору страхування, підписання заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених умовах.
У розділі цих заяв «Підтвердження та запевнення», зокрема зазначено, що ОСОБА_1 , підписанням цієї заяви надає підтвердження та запевнення, що він ознайомлений із ДКБО, тарифами банку та цілком згодний з ними; всі умови ДКБО їй зрозумів та не потребує додаткового тлумачення.
Крім того, 02.04.2019, 13.04.2023 та 19.06.2024 ОСОБА_1 підписала «Паспорт споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит», у якому зазначено детальну інформацію про кредитодавця, суму кредиту, строк кредитування; мета отримання кредиту; спосіб та строк надання кредиту; розмір реальної річної процентної ставки та інші умови. 
Відтак, між сторонами укладено кредитні договори, на підставі яких виникли договірні правовідносини.
Позивач АТ «ПУМБ» виконав взяті на себе зобов`язання за договорами, а саме надав відповідачці ОСОБА_1 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договорами та в межах кредитного ліміту. 
Відповідачка ОСОБА_1 скористалась кредитними коштами, але не виконує належним чином зобов`язання за договорами, внаслідок чого, згідно наданих АТ «ПУМБ» розрахунків, заборгованість станом на 17.08.2025 в загальному розмірі склала 116890,76 грн.: по кредитному договору від 02.04.2019 № 2001281454001 – 8637,18 грн., з яких: 7705,58 грн. – заборгованість за кредитом; 931,60 грн. – заборгованість процентами; 0 грн. – заборгованість за комісією; по кредитному договору від 13.04.2023 № 1002133005301- 41115,72 грн., з яких: 32834,06 грн. – заборгованість за кредитом; 0,71 грн. – заборгованість процентами; 8280,95 грн. – заборгованість за комісією; по кредитному договору від 19.06.2024 № 1026213177- 67137,86 грн., з яких: 58327,86 грн. – заборгованість за кредитом; 1,70 грн. – заборгованість процентами; 8808,30 грн. – заборгованість за комісією.
Із виписок за кредитними договорами, наданої АТ «ПУМБ», встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 користувалась кредитними коштами та періодично погашала заборгованість за наданими кредитами.
Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 6 ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до ч. 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).
Згідно з ч. 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Такий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 16.12.2020 у справі №561/77/19.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Так, надані АТ «ПУМБ» докази підтверджують факт укладення 02.04.2019 кредитного договору № 2001281454001, 13.04.2023 кредитного договору № 1002133005301 та 19.06.2024 кредитного договору №1026213177 та порушення відповідачкою ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за ними.
Водночас, відповідачкою не надано до суду жодних пояснень, заперечень та/або відзиву на позовну заяву, а також жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунків заборгованості чи контррозрахунку суми заборгованості.
Отже, з огляду на вищенаведені норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши надані докази, встановивши, що АТ «ПУМБ» виконало свої зобов`язання за кредитними договорами, а відповідачка ОСОБА_1 взятих на себе договірних зобов`язань не виконала, внаслідок чого в неї виникла заборгованість, розмір якої підтверджено наданими позивачем розрахунками та відповідачкою не спростовано, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо  розподілу між сторонами судових витрат. 
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як встановлено судом, позивачем понесені судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 2422,40 грн.
Отже, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 10, 12, 76, 81, 82, 141, 178, 247, 264-268, 279, 354 ЦПК України, статтями 207, 509, 525, 526, 527, 536, 610, 611, 626, 628, 633, 634, 1048, 1054, 1055 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (код ЄДРПОУ 14282829, адреса: вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070) заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 116890 (сто шістнадцять тисяч вісімсот дев`яносто) гривень 76 копійок та понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. 
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя        Р.В. Самсоненко