КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2026 року м. Київ справа №320/15996/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Парненко В.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕНДІ-ЛОГІСТИК» до Головного управління ДПС у місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕНДІ-ЛОГІСТИК» (далі - позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у місті Києві (далі - відповідач), в якому просить суд:
скасувати прийняте ГУ ДПС у м. Києві податкове повідомлення-рішення від 11.03.2025 р. №212910405;
визнати суму 912,13 грн., яка сплачена за платіжною інструкцією від 25.11.2024 р. №14146, такою, що оплачена помилково.
Позивач обґрунтовує позов тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 11.03.2025 № 212910405 винесене на підставі помилкового обрахунку строків реєстрації розрахунків коригування, оскільки відповідач рахував їх від дати складання РК, а не від дати фактичного отримання таких РК покупцем. Позивач зазначає, що всі спірні РК були складені АТ «Українська залізниця» та надсилалися йому пізніше дати їх виписки, а тому строк реєстрації мав обчислюватися саме з моменту отримання кожного конкретного РК. Також позивач посилається на те, що ним надано відомості щодо дат отримання, підписання та направлення РК до ЄРПН, з яких убачається своєчасність їх реєстрації в межах строків, визначених пунктом 201.10 статті 201 ПК України та пунктом 89 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України. Окремо позивач вказує, що податковий орган не врахував уже сплачені ним 25.11.2024 суми штрафу за РК № 8514//586, № 8512//586, № 10247//586, а також помилкову сплату 912,13 грн за РК № 8513//586. Крім того, позивач наголошує, що під час адміністративного оскарження сама ДПС України, використовуючи дані сервісу SWinED, уже встановила своєчасність реєстрації частини РК та скасувала штраф у відповідній частині, що, на думку позивача, підтверджує неповноту та необ`єктивність перевірки, покладеної в основу оскаржуваного ППР.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/15996/25 передана до розгляду судді Парненко В.С.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 08.04.2025 відкрито провадження в адміністративній справі №320/15996/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти позову, посилаючись на те, що камеральну перевірку проведено в межах наданих Податковим кодексом України повноважень та на підставі даних інформаційних баз, а за її результатами правомірно встановлено порушення позивачем граничних строків реєстрації РК у ЄРПН. Відповідач зазначає, що обов`язок щодо реєстрації зменшуючих розрахунків коригування покладено саме на отримувача товарів/послуг, а тому до нього правомірно застосовано штрафні санкції за статтею 120-1 ПК України та пунктом 90 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України. Також відповідач вказує, що Податковим кодексом не передбачено механізму фіксації дати отримання покупцем такого розрахунку коригування, а тому підстав для врахування наведених позивачем дат отримання немає. Окрім цього, відповідач наголошує, що своєчасна реєстрація РК пов`язана з правильністю відображення показників у системі електронного адміністрування ПДВ, а тому платник мав забезпечити реєстрацію документів у межах строків, встановлених статтею 201 ПК України. Відповідач також посилається на те, що за результатами адміністративного оскарження було винесено нове ППР від 11.03.2025 № 212910405 на суму 28 080,56 грн, яким враховано часткове скасування штрафу, а відтак саме це рішення є чинним та правомірним. На переконання відповідача, доводи позивача не спростовують встановлених перевіркою порушень та не підтверджують неможливість виконання ним свого обов`язку щодо своєчасної реєстрації спірних РК. 
Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
ГУ ДПС у м. Києві на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст.75, підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» та в порядку п. 76.3 ст.76 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями проведено камеральну перевірку щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних підприємством ТОВ «ДЕНДІ ЛОГІСТИК» (ЄДРПОУ 41342063).
За результатами перевірки позивача відповідач склав акт від 30 вересня 2024 року № 108708/Ж5/26-15-04-13-03/41342063.
Згідно з висновками акта позивач допустив порушення вимог статті 201 Податкового кодексу України та підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України щодо граничних строків реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН.
На підставі акта перевірки первісно було прийнято податкове повідомлення-рішення від 31 жовтня 2024 року № 1255240413, яким до позивача застосовано штраф у сумі 43 868,96 грн, а за результатами адміністративного оскарження прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2025 року № 212910405, відповідно до якого застосовано штраф у сумі 28 080,56 грн.
Фактичною підставою прийняття податкового повідомлення-рішення від 11 березня 2025 року № 212910405 стали висновки відповідача про несвоєчасну реєстрацію позивачем в ЄРПН РК до податкових накладних, а саме РК №5364//586, №5525//586, №7333//586, №8373//586, №8514//586, №8512//586, №9006//586, № 9494//586, №10247//586, №11416//586, №9398//586, №10741//586.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (надалі, також ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Пунктом 201.1 статті 201 ПК України установлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків, зокрема: для податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Так, згідно з підпунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.
З наведеного слідує, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в ЄРПН, є підставою для настання відповідальності згідно з підпунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.
Так, відповідно до пункту 192.1 статті 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача – платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:
постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;
отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.
Пункт 201.10 статті 201 ПК України визначає, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку – продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, – до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, – до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача – платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, – протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
Останнім абзацом ПК України доповнений з 1 січня 2018 року у зв`язку з набранням чинності Закону України № 2245-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році».
08 лютого 2023 року набрав чинності Закон України від 12 січня 2023 року № 2876-ІХ «Про внесення змін до розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування», відповідно до якого, зокрема, внесено зміни до підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.
Так, підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 89, згідно з яким тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків:
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, – до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, – до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача – платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, – протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
Відповідно до пункту 25 Порядку заповнення податкової накладної затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307, розрахунок коригування, складений постачальником (продавцем) товарів (послуг) до податкової накладної, яка видана їх отримувачу – платнику податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:
постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника (продавця) або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;
отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику (продавцю), для чого постачальник (продавець) надсилає складений розрахунок коригування отримувачу (покупцю). З цією метою постачальник (продавець) складає у загальному порядку розрахунок коригування, у верхній лівій частині якого робить відповідну помітку "X", та надсилає його отримувачу (покупцю). Накладання кваліфікованих електронних підписів посадових осіб постачальника (продавця) та отримувача (покупця) на такий розрахунок коригування здійснюється у порядку, визначеному законодавством.
Отже, зміст наведеного дає підстави вважати, що пункт 192.1 статті 192 ПК України визначає підстави та порядок складання РК, натомість пункт 201.10 статті 201 ПК України та пункт 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України уточнюють процедуру реєстрації РК у певний часовий період.
Варто зазначити, що Верховний Суд у постановах від 28 квітня 2020 року у справі № 810/198/16, від 03 березня 2023 року у справі № 300/1765/19 вже формував висновки щодо сфери дії статті 192 ПК України у схожих за змістом правовідносинах і указав, що отримувач має можливість зареєструвати РК за умови виконання постачальником свого обов`язку зі своєчасного надіслання складеного ним РК на зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг отримувачу.
У постанові від 23 січня 2025 року у справі № 280/4889/24 Верховний Суд сформував правовий висновок щодо застосування пункту 201.10 статті 201 ПК України, відповідно до якого строки реєстрації РК, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику обраховуються від дня отримання такого РК до податкової накладної отримувачем (покупцем), а не від дати складання такого розрахунку.
В розвиток означених підходів суду касаційної інстанції та з огляду на зміни у законодавстві Верховний Суд зазначив, що для РК, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної на отримувача – платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, відлік строку на їх реєстрацію в ЄРПН розпочинається відповідно до змісту пункту 201.10 статті 201 та пункту 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України саме з дня отримання РК.
Формулювання “з дня отримання”, що міститься у наведених вище нормах, вказує на те, що відлік строку починається з моменту, коли РК надійшов до покупця, а не з дати його складання чи іншої події. Ці норми не містять нечітких чи умовних конструкцій, які могли б ускладнити їх розуміння чи їх застосування.
Такий підхід до правозастосування обумовлений тим, що відповідно до вищенаведених положень законодавства РК складається безпосередньо продавцем/постачальником, після чого направляється покупцю/отримувачу послуг, який здійснює його реєстрацію. Покупець не впливає на дату складання РК продавцем та на факт її надсилання, тому виправданим є підхід законодавця щодо обчислення строку реєстрації РК саме з дати їх отримання.
Оскільки РК є документом, що ініціюється та формується виключно постачальником, покупець не може нести відповідальність за затримки, які виникають до моменту отримання цього документа. Не покладає на нього такої відповідальності і чинне законодавство.
Таким чином, строк для реєстрації РК в ЄРПН має обчислюватися за приписами положень пункту 201.10 статті 201 ПК України та пункту 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України саме з моменту фактичного надходження РК до покупця. В іншому випадку застосування санкцій до покупця за дії, на які він об`єктивно не міг вплинути, порушує його права та створює необґрунтоване адміністративне навантаження, що суперечить меті податкового законодавства – забезпеченню справедливого та збалансованого підходу до всіх учасників правовідносин.
Такий висновок відповідає висновку Верховного Суду, викладеного в Постанові від 12.03.2025 у справі № 380/3834/24.
Та обставина, що ПК України не передбачає механізму фіксації дати отримання покупцем РК, про що вказує відповідач у відзиві, не змінює змісту наведених норм та не дає правових підстав, щоб тлумачити їх таким чином аби початок відліку строку на реєстрацію РК, в якому передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, розпочинався саме з дня складення такого РК.
Верховний Суд послідовно у своїх рішеннях підкреслював важливість дотримання суб`єктами владних повноважень принципу належного урядування, який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок, а державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
З урахуванням цього, Відповідач для цілей цих правовідносин не може посилатися на відсутність механізму перевірки дати отримання відповідних РК, а повинен був запровадити процедури, які б давали можливість достеменно встановити дату отримання відповідного РК.
Визнання відповідачем відсутності законодавчо закріпленого механізму фіксації дати отримання РК лише підкреслює прогалину в нормативному регулюванні, яка не може бути використана на шкоду платникам податків, адже інакше це призводило б до порушення базових засад правової визначеності та рівності сторін у податкових правовідносинах.
Таким чином, тлумачення відповідача, яке пов`язує початок відліку строку реєстрації з датою складання РК, а не з його отриманням, не лише не має нормативного підґрунтя, але й створює необґрунтовані перешкоди для платників податків у реалізації прав та обов`язків, що суперечить меті податкового законодавства – забезпеченню прозорості та справедливості у відносинах між платниками податків.
Суд вважає за необхідне підкреслити, що відсутність прямої норми в ПК України, що визначає порядок контролю за тим, коли отриманий відповідний РК, не є перешкодою для визначення моменту отримання РК.
Такий висновок теж відповідає висновку Верховного Суду, викладеного в Постанові від 12.03.2025 у цій же ж справі.
Тому, у спірних правовідносинах строк подання Позивачем РК починається з дня отримання від продавця за договором таких розрахунків.
Судом досліджені відомості щодо дат складання, дат і часу отримання та дат і часу направлення до ЄРПН спірних розрахунків коригування, зокрема, РК № 5364//586, № 5525//586, № 7333//586, № 8373//586, № 8514//586, № 8512//586, № 9006//586, № 9494//586, № 10247//586, № 11416//586, № 9398//586, № 10741//586 та встановлено, що всі вказані РК були зареєстровані ним у межах строків, які обчислюються саме з дня їх фактичного отримання. 
Суд акцентує увагу, що контролюючий орган під час проведення перевірки взагалі не досліджував питання моменту фактичного отримання позивачем РК, що в свою чергу відповідачем не заперечується, і що становить суттєвий недолік у процедурі проведення перевірки та застосування штрафних санкцій на підставі індивідуального акта, з приводу правомірності якого виник спір.
Таким чином, суд висновує про невідповідність висновків контролюючого органу нормативним вимогам ПК України, що регулюють строки реєстрації РК.
Той факт, що за результатами адміністративного оскарження ДПС України вже встановила своєчасність реєстрації частини РК, додатково свідчить про те, що дата фактичного отримання і руху таких документів могла бути перевірена та мала істотне значення для правильного вирішення питання про наявність чи відсутність порушення. Отже, посилання відповідача на неможливість встановлення такої дати не узгоджується ані з матеріалами справи, ані з підходом, який уже був застосований самим податковим органом під час адміністративного перегляду первісного ППР.
Водночас суд зауважує, що доводи позивача про попередню часткову сплату штрафу самі по собі не є визначальними для вирішення спору по суті, оскільки предметом судового контролю в цій справі є насамперед правомірність нарахування штрафних санкцій за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 11.03.2025 № 212910405. Проте такі обставини підтверджують, що при прийнятті оскаржуваного рішення контролюючий орган був зобов`язаний повно і всебічно врахувати всі наявні відомості щодо вже сплачених сум та правового статусу кожного зі спірних РК. 
З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що відповідач, приймаючи податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2025 року № 212910405, застосував неправильний підхід до визначення початку перебігу строку реєстрації спірних розрахунків коригування, безпідставно обрахувавши його з дати їх складання, а не з дня фактичного отримання Позивачем. Такий підхід суперечить вимогам статті 19 Конституції України, пункту 192.1 статті 192, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України та правовим висновкам Верховного Суду, які наведені вище.
Таким чином, з урахуванням установлених фактичних обставин справи та наведеного правового регулювання, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11 березня 2025 року № 212910405.
Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про визнання суми 912,13 грн, сплаченої за платіжною інструкцією від 25.11.2024 № 14146, такою, що сплачена помилково. Зазначена вимога фактично спрямована на встановлення юридичного факту помилковості платежу та має наслідком вирішення питання щодо подальшого розпорядження відповідними коштами, що виходить за межі предмета даного адміністративного спору, який стосується правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення. При цьому матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували помилковість сплати саме у розумінні податкового законодавства, а також відсутні дані про звернення позивача до контролюючого органу із заявою про повернення або зарахування помилково сплачених коштів у порядку, визначеному Податковим кодексом України. З огляду на викладене, заявлена вимога є передчасною та такою, що не підлягає задоволенню в межах даної справи.
Решта доводів сторін висновків суду по суті спору не змінює.
Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За наведених обставин у сукупності, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку наявність підстав для часткового задоволення позову.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем під час розгляду справи було сплачено судовий збір на суму 3028,00 грн. (платіжна інструкція №14466 від 02.04.2025).
З огляду на те, що адміністративний позов задоволено частково (у задоволенні 1 похідної вимоги відмовлено), слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 3028,00 грн.
Керуючись статтями 2-10, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕНДІ-ЛОГІСТИК» до Головного управління ДПС у місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення, – задовольнити частково;
Визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДПС у м. Києві податкове повідомлення-рішення від 11.03.2025 р. №212910405;
В іншій частині вимог позову відмовити;
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕНДІ-ЛОГІСТИК» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.