Справа № 523/5216/26
Провадження №2-а/523/92/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" квітня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м.Одеси у складі: 
головуючого судді – Кисельова В.К. 
за участю секретаря – Дзюба Г.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - 
ВСТАНОВИВ:
Підстави заявлених позовних вимог. 
До Пересипського районного суду міста Одеси 12.03.2026р. надійшов адміністративний позов  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. 
Так позивач дізнався, що у його електронно військово-обліковому документ у є запис такого змісту: «Порушення правил військового обліку; Причина звернення до Нацполіції: Не прибули за повісткою до ТЦК та СП; Дата звернення: 30.11.2025», керуючись порядком, що встановлений статтею 279-9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту – КУпАП), через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста позивач подав відповідачу заяву, в якій зазначив, що не оспорює допущене порушення та згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності. 
05 березня 2026 року через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста позивач отримав повідомлення про те що, щодо ОСОБА_2 , який є начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 винесено постанову № R395605, якою накладений штраф у розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП. Слід зазначити наступне. В постанові № R395605 ІНФОРМАЦІЯ_5 зазначається, що він не прибув за викликом. Пороте жодних обставин такого виклику у постанові не зазначено. Коли та саме в якій спосіб було повідомлено позивача незрозуміло.
Позивач стверджує, що він жодної повістки від відповідача ніколи не отримував, будь якими засобами зв`язку у відповідності до вимог чинного законодавства України
Проте, проігнорувавши приписи пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, відповідач наклав на позивача адміністративне стягнення після закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП. Частиною сьомою статті 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. 
У Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів зазначено, що відповідач звернувся до Нацполіції з приводу допущеного порушення 30 листопада 2025 року. Отже, саме цю дату слід вважати датою виявлення відповідачем вчиненого позивачем правопорушення. Доказом того, що перебіг тримісячного строку, протягом якого на позивача могло би бути накладене адміністративне стягнення має обчислюватися саме з 30 листопада 2025 року є Розширені дані з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, де у розділі «Правопорушення» міститься запис про те, що датою порушення справи по статті 210-1 КУпАП є 30 листопада 2025 року. 
Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (Постанова Верховного Суду від 28.02.2019 у справі №149/2498/17)
Отже, строк притягнення до адміністративної відповідальності у даній справі про адміністративне правопорушення мав обчислюватися з 30 листопада 2025 року по 28 лютого 2026 року. Накладаючи на позивача адміністративне стягнення 05 березня 2026 року, відповідач діяв після закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП, тобто з порушенням приписів пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, отже, і з порушенням приписів статті 279-9 КУпАП. 
Якби відповідач дійсно розглядав справу про адміністративне правопорушення з дотриманням приписів пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, він був зобов`язаний винести постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення, але відповідач не врахував цього, наклавши на мене адміністративне стягнення поза межами строку притягнення до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим приписи частини 7 статті 38, пункту 7 частини 1 статті 247, статті 279-9 КУпАП, отже, діяв протиправно.
На підставі викладеного, позивач просить: 
1. Визнати протиправною та скасувати постанову № R395605 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 05 березня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) та закрити справу про адміністративне правопорушення та стягнути з відповідача судові витрати. 
Пояснення сторін в судовому засіданні. 
В судове засідання позивач не з`явився, проте подав заяву, відповідно до якої просив справу розглянути у його відсутність. 
Представники відповідача в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставлення судової повістки та ухвали суду про відкриття провадження до електронного кабінету. 
Встановлені судом обставини справи та відповідні правовідносини. 
Так судом встановлено, що Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 №R395605 від 05.03.2026р  накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст.22 ЗУ “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 Ст. 210-1 КУпА. 
З матеріалів справи вбачається, що у електронно військово-обліковому документу позивача наявний запис такого змісту: «Порушення правил військового обліку; Причина звернення до Нацполіції: Не прибули за повісткою до ТЦК та СП; Дата звернення: 30.11.2025», 
Позивач стверджує, що він жодної повістки від відповідача ніколи не отримував, будь якими засобами зв`язку у відповідності до вимог чинного законодавства України
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Суд вважає, що отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі та матеріали справи представники Відповідача мали можливість направити до суду відзив у справі, або пояснення з наявними доказами, але цього не зробили. Окрім того, у разі наявності поважних причин, з яких подати відзив у справі своєчасно неможливо, мали можливість про дану обставину повідомити суд завчасно, але цього не зробили. У зв`язку з чим, суд позбавлений можливості оцінити доводи відповідача. 
Враховуючи вищезазначене, оскільки у справі відсутні докази, які підтверджують дати виявлення правопорушення саме, то такою датою є саме 30.11.2025.
В той же час, необхідно зазначити наступне.
Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Частиною першою статті 210-1 КУпАП встановлено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань – від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Зазначена норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.
Відповідно дост. 38 КУпАП, визначено строки накладення адміністративного стягнення та встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах дев`ятій і десятій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цьогоКодексу підвідомчі суду (судді).
Згідно з приписами ч. 9ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених ст.ст.210, 210-1 цьогоКодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. 
Отже, строк притягнення до адміністративної відповідальності у даній справі про адміністративне правопорушення мав обчислюватися з 30 листопада 2025 року по 28 лютого 2026 року. 
Накладаючи на позивача адміністративне стягнення 05 березня 2026 року, відповідач діяв після закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП, тобто з порушенням приписів пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, отже, і з порушенням приписів статті 279-9 КУпАП. 
Відтак, за змістом ст. 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення або день виявлення триваючого правопорушення.
КУпАП не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення, проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. При цьому характер триваючого правопорушення оцінюється у кожному конкретному випадку індивідуально.
Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке полягає, зокрема, невиконання позивачем обов`язку явки не носить характеру триваючого.
Отже суд акцентує увагу на тому, що початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення слід пов`язувати з днем його виявлення. Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли уповноважений на складення протоколу про адміністративне правопорушення орган отримав будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення.
При цьому, день виявлення адміністративного правопорушення не тотожний дню складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах №461/1393/16-а від 21 листопада 2019 року та №149/2498/17 від 28 лютого 2019 року.
Таким чином, строк накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП становить три місяці з дня його виявлення, тобто у відношенні до позивача перебіг такого строку почався 30 листопада 2025 року.
Однак, спірна постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП прийнята 05 березня 2026 року, тобто поза межами тримісячного строку, передбаченого ч.9 ст. 38 КУпАП.
Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
За таких умов, суд вважає, що адміністративне стягнення було накладене відповідачем поза межами строку, встановленого ст. 38 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в адміністративній справі підлягало закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.
За правилами п.3 ч.1 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Отже, суд вважає, що наявні підстави для скасування постанови  начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 R395605 від 05.03.2026р , якої  накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, необхідне стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_5 за рахунок бюджетних асигнувань на користь  ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665,60 грн..
Керуючись ст.ст. 7, 9, 10,38,, 245, 247, 251, 280 КУпАП ст.ст. 5-10, 14, 20, 22, 72-79, 134, 139, 205, 211, 229, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ВИРИШІВ:
1. Позовні вимоги  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення – задовольнити.
2. Визнати протиправною та скасувати постанову  начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 R395605 від 05.03.2026р щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
3. Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП  закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_7 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок. 
Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя    В.К. Кисельов

Повний текст рішення складено та підписано 03.04.2026р.