ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/6914/25 Головуючий 1 інстанції: Чижиченко Д.В.
Провадження №33/818/343/26    Доповідач: Люшня А.І. 
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП  

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І., 
- за участю секретаря Цебро Д.С.,
- захисника Сидоренка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові, в режимі відеоконференції, справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Новобаварського районного суду м.Харкова від 22 жовтня 2025 року,- 

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн. 

Зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини
Судом встановлено, що 10 вересня 2025 року о 01-07 год. ОСОБА_1 в порушення вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України за адресою: м.Харків, вул.Семінарська, 57А, керував транспортним засобом «Suzuki Ignis», н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», результат огляду – 1,5 проміле. З результатом огляду водій погодився. Огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» не проводився.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі, в редакції внесених доповнень, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1  просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а у випадку доведення винуватостіу вчиненні інкримінованого правопорушення, не позбавляти його права керування транспортними засобами.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що його огляд як військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП. Вказав, що його дії потрібно було кваліфікувати за ч.3 ст.172-20 КУпАП, а не за ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не є безперечним доказом по справі. Послався на те, що в направленні на медичний огляд невірно вказано час його складання. Наголосив, що є військовослужбовцем Збройних Сил України, право керування транспортними засобами йому необхідно для виконання обов`язків військової служби та переміщення по службі. Вважає, що не мав ознак алкогольного сп`яніння.

Позиції учасників апеляційного провадження
В судовому засіданні апеляційного суду захисник Сидоренко В.В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності. 

Мотиви суду апеляційної інстанції
Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

До Харківського апеляційного суду надійшло клопотання захисника Сидоренка В.В. про витребування з УПП в Харківській області ДПП копії документів: на підтвердження калібрування та повірки спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820», яким проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння; на підтвердження проходження працівником поліції ОСОБА_2 навчання по використанню приладу «Drager Alcotest 6820», ознайомлення останньої з інструкцією по експлуатаціїспеціального технічного засобу та виклик в судове засідання інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 для допиту.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання захисника Сидоренка В.В. про витребування доказів по справі та про допит працівника поліції у даній конкретній справі, оскільки у суду є достатньо даних для їх аналізу.

Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про зупинення провадження по справі не підлягає задоволенню, оскільки нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено зупинення провадження по справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією згідно до ст.277 КУпАП.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме дані: 
-протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №449062 від 10 вересня 2025 року за ч.1 ст.130 КУпАП; 
-результату огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820», проба позитивна – 1,5 проміле; 
-акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 
-рапорту поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП К.Гузар;
-довідки інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП К.Галкіної;
-відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції.

Відповідно до п.п.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 

З матеріалів справи, зокрема з акту огляду вбачається,що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів (а.с.8).

Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в алкогольному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність у нього ознак алкогольного сп`яніння носять суб`єктивний характер. 

Посилання в апеляційній скарзі на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 як військовослужбовця, проведений з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП, є необґрунтованими.

Положення ст.266-1 КУпАП регламентують порядок проведення посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України огляду на стан сп`яніння військовослужбовців, які перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Що ж стосується огляду на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів, якими можуть бути і військовослужбовці, то він передбачений спеціальною нормою закона - ст.266 КУпАП, якою повноваження на проведення огляду мають лише працівники поліції, а не посадові особи Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. 

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 про те, що його дії потрібно було кваліфікувати за ч.3 ст.172-20 КУпАП, а не за ч.1 ст.130 КУпАП, є безпідставними.

Відповідно до наданих відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції 10 вересня 2025 року о 01-07 год. ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими у м.Харкові по вул.Семінарська, 57А, під час керування транспортним засобом «Suzuki Ignis», н.з. НОМЕР_1 , тобто поза межами території військової частини. 

В процесі спілкування з інспекторами патрульної поліції Блажей А.С. не повідомляв та не надавав документів, які б підтверджували те, що він є військовослужбовцем та виконує обов`язки військової служби. 

Також, суду першої інстанції та апеляційному суду відповідних документів на підтвердження того, що під час зупинки транспортного засобу «Suzuki Ignis», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, не надано.

Таким чином, підстав кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ст.172-20 КУпАП, а саме виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, не було.

Наявність описки внаправленні на медичний огляд, не впливає на суть прийнятого рішення та не є істотним порушенням, яке б стало підставою для скасування постанови суду.

До того ж, у справі встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. 

Протокол про адміністративне правопорушення не є єдиним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його винуватість підтверджується саме сукупністю доказів наявних в матеріалах справи, а не лише взятим окремо доказом.

Змоменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій поліцейських при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, передбачає накладення і основного стягнення у виді штрафу, і додаткового обов`язкового виду стягнення - позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що унеможливлює накладення штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Таким чином, при визнанні особи винуватою за ч.1 ст.130 КУпАП суд апеляційної інстанції не має законних підстав накласти інше адміністративне стягнення, ніж передбачене санкцією цієї статті, не призначати додатковий обов`язковий вид стягнення або ж перейти до іншого виду стягнення.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять. 

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новобаварського районного суду м.Харкова від 22 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий          А.І. Люшня