Справа № 750/725/26 	Головуючий у 1 інстанції Сапон А. В. 	
Провадження № 33/4823/314/26 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,
за участю захисника – адвоката Святної О.В.,
особи, яка притягається 
до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 лютого 2026 року, 
В С Т А Н О В И В :

Цією постановою: 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , особа з інвалідністю ІІ групи, 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 

Як встановив суд, 10 січня 2026 року о 00 год. 07 хв. в м. Чернігові, по вул. Кільцева біля вул. М. Березовського, 50, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Tesla Model Y», номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. 

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну, необґрунтовану та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що процедура його огляду на стан наркотичного сп`яніння була порушена, оскільки він не мав ознак сп`яніння, які б давали підстави для проходження такого огляду, та не відмовлявся від його проходження, що свідчить про його подальше самостійне звернення до закладу охорони здоров`я, до якого він, того ж дня, дістався у пішому порядку. При цьому, акцентує увагу на тому, що йому надавалась медична допомога, у зв`язку із поганим самопочуттям, і він знаходився у стані, що не дозволяв йому належним чином оцінювати ситуацію, що склалась. А тому вважає, що його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, за обставин зазначених у протоколі. 

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний в тому числі з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції вимоги зазначених норм КУпАП не дотримані в повному обсязі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та категорично не погодився з тим, що керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння. Зазначав, що взагалі не вживає наркотичні засоби та звертав увагу на те, що після складання протоколу про адмінправопорушення, за нібито керування ним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, він проходив відповідний медичний огляд у закладі охорони здоров`я, за результатами якого підтверджено, що він перебуває у тверезому стані, ознак сп`яніння не виявлено.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №563055 від 10.01.2026 року вбачається, що в вину ОСОБА_1 ставилось те, що він 10 січня 2026 року о 00 год. 07 хв. в м. Чернігові, по вул. Кільцева біля вул. М. Березовського, 50, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Tesla Model Y», номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. 

Згідно п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі-Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на ознаки алкогольного сп`яніння водія вказують: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

У той час як ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння, за виключенням запаху алкоголю з порожнини рота, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Описані в Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Якщо проведення такого огляду вимагалося працівниками поліції без видимих на те причин, при відсутності ознак сп`яніння, відмова від проходження медичного огляду, правових наслідків не породжує.

Із переглянутих апеляційним судом відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування із останнім поліцейський заявив, що він вбачає у нього ознаки наркотичного сп`яніння, проти чого заперечував ОСОБА_1 . Водій сидів в автомобілі та намагався переконати, що він не вживає наркотичних засобів. Поведінка, що не відповідає обстановці у останнього не спостерігалась, а також і тремтіння пальців рук, він лише був обурений за зупинку працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням, яку вважав неправомірною.

При цьому, не зрозуміло, як працівник поліції визначив те, що зіниці водія, які перебували за окулярами для зору, були звужені та не реагували на світло та більш того, спеціально реакцію очей водія на світло поліцейський взагалі не перевіряв. 

Заява працівника поліції, що у водія ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, була нічим не обґрунтована, а тому водій цілком правомірно запитав, на підставі чого у поліцейського виникли такі підозри.

Такі дії працівника поліції апеляційний суд трактує не інакше, як свавільне застосування відповідного наказу й штучне створення видимості законності своїх дій наявності випадкових ознак нібито перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння та які вказують на прискіпливе ставлення до нього поліцейського, під час дії комендантської години, який при відсутності у останнього ознак будь-якого сп`яніння, вимагає проходження медичного огляду.

Під час тривалого спілкування працівників поліції із водієм ОСОБА_1 , останній скаржився на погане самопочуття і йому було викликано карету швидкої медичної допомоги.

З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, апеляційним судом вживались заходи щодо виклику медичних працівників, які 10.01.2026 року перебували на виклику та проводили огляд водія ОСОБА_1 , які, будучі попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, надали відповідні пояснення в суді апеляційної інстанції.

Зокрема, свідки: парамедики ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказали, що вони хоча не є лікарями-наркологами, але враховуючи свій професійний досвід і стаж роботи понад 40 років, упевнено зазначили, що у особи, яку вони оглядали та яка присутня у залі судового засідання - ОСОБА_1 зовсім ніяких ознак наркотичного сп`яніння не було, у нього був підвищений тиск - 180/100, тремтіння пальців рук не спостерігалося, зіниці очей були звичайні, не звужені, поведінка була спокійна, адекватна, який пояснював, що перехвалювався коли його зупинили працівники поліції. 

Крім того, в матеріалах справи наявні докази самозвернення ОСОБА_1 10.01.2026 року до КНП «ЧОПНЛ» (м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 3), з проханням провести медичний огляд на стан сп`яніння, у зв`язку із конфліктною ситуацією з поліцейськими, за результатами якого вбачається, що останній тверезий, ознак сп`яніння не має (а.с.25).

Апеляційний суд враховує, що відносно ОСОБА_1 складено протокол саме за його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом правопорушення, однак у контексті встановлених апеляційним судом обставин, такий висновок узгоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він взагалі не вживає наркотичні засоби та відсутність у нього будь-яких ознак такого сп`яніння, про що він безпосередньо пояснював поліцейським, що має місце на відеозаписах з бодікамер. 

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Отже, працівниками поліції не було дотримано вимог п.п. 2,4 розділу І, п. 12 розділу ІІ Інструкції та вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103.

Проаналізувавши зазначені обставини та наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що працівники поліції порушили процедуру огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, оскільки відсутні належні докази наявності у водія саме ознак наркотичного сп`яніння, які нібито були виявлені поліцейськими перед пропозицією ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі "Лавентес проти Латвії" та від 08.02.2011 року по справі "Берктай проти Туреччини" наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій".

Пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) також визначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Окрім цього, згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами.

Зазначене вище є істотним порушенням встановленої законом (ч.3 ст.266 КУпАП) процедури огляду водія на стан сп`яніння, що має наслідком її недійсність (ч.5 ст.266 КУпАП).

Суд не має права за своєю ініціативою збирати додаткові докази винуватості особи.

Враховує апеляційний суд також те, що протокол про адміністративне правопорушення є специфічним доказом у справі, оскільки за змістом ст. 254 КУпАП він складається про вже вчинене правопорушення. Тобто, його складанню мали передувати, відповідно до фактичних обставин справи, яка переглядається, встановлення як факту керування особою транспортним засобом, виявлення ознак, які давали підстави для обґрунтованої підозри вживання особою наркотичних препаратів, так і проведення огляду водія з метою встановлення стану сп`яніння, проведеного у встановленому законом порядку, тоді як належні та допустимі докази проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в матеріалах справи відсутні.

За такого, до даних, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, як до доказу в розумінні ст. 251 КУпАП, з урахуванням зазначених вище обставин, апеляційний суд відноситься критично, оскільки інші належні та допустимі докази у справі не підтверджують того факту що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння, які є підставою для пропозиції проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 10 січня 2026 року о 00 год. 07 хв. в м. Чернігові, по вул. Кільцева біля вул. М. Березовського, 50, керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Тому, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, відповідно до якої, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, слід дійти висновку про не встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не мають правового значення з огляду на встановлені вище порушення вимог ст. 266 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення доводів апелянта, відтак, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню.

Тому, ураховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи, на що місцевий суд не звернув уваги, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу даного адмінправопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 лютого 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – скасувати та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	М. М. Оседач