ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 березня 2026 року справа №360/1680/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Паливна енергетична компанія “Фактор” на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року у справі № 360/1680/25 (головуючий суддя І інстанції – Свергун І.О.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Паливна енергетична компанія “Фактор” до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31 липня 2025 року № 1466/12-32-04-03, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області від 31 липня 2025 року № 1466/12-32-04-03, яким застосовано штраф до товариства з обмеженою відповідальністю “Паливна енергетична компанія “Фактор” у розмірі 10% за затримку на більше 30 календарних днів сплати грошового зобов`язання у сумі 294 788,37 грн та зобов`язано платника податків сплатити штрафні санкції у сумі 29 478,83 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до акту від 29.05.2025 № 900/12-32-04-03-05/37333655, рішення ДПС України від 28.07.2025 № 21688/6/99-00-06-03-02-06 встановлено порушення ТОВ “ПЕК “ФАКТОР” правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб, визначеного п. 287.3 ст. 287, п. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф), на підставі пункту 124.1 статті 124 Податкового кодексу України за затримку на більше 30 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 294 788,37 грн.
Застосування до позивача штрафних санкцій є протиправним, оскільки пп.38.7 п.38 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції та/або операції Об`єднаних сил (ООС), плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані на тимчасово окупованій території та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.
Оскільки предметом камеральної перевірки є терміни сплати узгодженої суми податкових зобов`язань з плати за землю (орендна плата з юридичних осіб), тому відповідач зобов`язаний застосовувати до позивача підпункт 38.7 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ.
Крім того, відповідно до п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.
Тому відповідачем допущено перевищення повноважень та пропуск строку, впродовж якого можна було провести відповідну камеральну перевірку за період, що перевірявся. 
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Суд першої інстанції невірно витлумачив норми пп. 38.7 п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, вказавши, що м. Лисичанськ у спірний період (2018-2020) не входило до переліку тимчасово окупованих територій (ТОТ), ні до переліку населених пунктів на лінії зіткнення.
Суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин правову позицію, викладену Верховним Судом в постанові від 13.09.2022 у справі № 805/2116/17-а.
Також суд першої інстанції, відмовляючи у визнанні порушення строків давності, дійшов помилкового висновку, 1095-денний строк відраховується з дати фактичної сплати, (що відбулася 12.06.2020 та 15.11.2022) і на зупинення строків на період карантину та воєнного стану.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.
Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Паливна енергетична компанія “Фактор” у визначеному законом порядку зареєстроване як юридичну особу 01.11.2010, номер запису: 10711020000027492, ідентифікаційний номер 37333655, юридична адреса: 01133, місто Київ, б. Лесі Українки, будинок 34, перебуває на обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС у м. Києві за основним місцем обліку.
Позивачем самостійно визначено грошові зобов`язання з орендної плати за землю за 2018-2020 роки, що підтверджується податковими деклараціями з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), поданими до ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області та Головного управління ДПС у Луганській області.
Фахівцями Головного управління ДПС у Луганській області на підставі підпункту 20.1.4, пункту 20.1, статті 20, пункту 75.1, статті 75 Податкового кодексу України (далі – ПК України), у порядку, визначеному пунктом 76.2 статті 76 ПК України, проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкових зобов`язань з плати за землю (орендна плата з юридичних осіб) ТОВ “ПЕК “ФАКТОР”, код ЄДРПОУ 37333655.
Камеральною перевіркою ТОВ “ПЕК “ФАКТОР” у періоді сплати квітень – червень 2020, листопад 2022 встановлено порушення термінів сплати узгодженої суми грошових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб за звітний (податковий) період 2017 – 2020 роки, визначених п. 287.3 ст. 287, п. 288.7 ст. 288 Кодексу із затримкою більше 30 календарних днів у сумі 343 773,61 грн.
За результатами проведення камеральної перевірки складено акт від 29.05.2025 № 900/12-32-04-03-05/37333655. 
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 0601152598010, акт перевірки отримано позивачем 03.06.2025.
Не погодившись з порушеннями, вказаними в акті перевірки, ТОВ “ПЕК “ФАКТОР” звернулось до ГУ ДПС у Луганській області з запереченнями на акт перевірки (вх. № 1230/6/ЕПК від 11.06.2025).
За результатами розгляду заперечень на акт перевірки ГУ ДПС у Луганській області в адресу ТОВ “ПЕК “ФАКТОР” листом від 25.06.2025 № 5934/6/12-32-04-03-05 повідомлено про правильність встановлення порушень з боку позивача, відсутні підстави для звільнення ТОВ “ПЕК “ФАКТОР” від відповідальності за ці порушення. 
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 0210100028330 відповідь ГУ ДПС у Луганській області на заперечення була отримана позивачем 30.06.2025.
На підставі акту перевірки та п. 124.1 ст. 124 ПК України 26.06.2025 ГУ ДПС у Луганській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 1087/12-32-04-03 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 10% у сумі 34 377,33 грн за затримку понад 30 календарних днів сплати грошового зобов`язання у сумі 343 773,61 грн. 
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 0210100028284 податкове повідомлення-рішення було отримано позивачем 30.06.2025.
Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням, ТОВ “ПЕК “ФАКТОР” звернулося до Державної податкової служби України зі скаргою (вх. до ДПС №2270/С/6 від 11.07.2025).
Рішенням ДПС від 28.07.2025 №21688/6/99-00-06-03-02-06, прийнятим за результатами розгляду скарги, податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Луганській області від 26.06.2025 № 1087/12-32-04-03, в частині застосування штрафу у сумі 4898,50 грн, в іншій частині залишено без змін.
На підставі рішення Державної податкової служби України від 28.07.2025 №21688/6/99-00-06-03-02-06 та акту перевірки від 29.05.20256 №900/12-32-04-03-05/37333655 ГУ ДПС у Луганській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 1466/12-32-04-03 від 31.07.2025 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 10% у сумі 29 478,83 грн. 
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 0210100051642, податкове повідомлення-рішення було отримано позивачем 13.08.2025.
Камеральною перевіркою, з урахуванням рішення Державної податкової служби України від 28.07.2025 № 21688/6/99-00-06-03-02-06, встановлено випадки несвоєчасної сплати сум орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 4411800000:11:001:003, самостійно визначених ТОВ “ПЕК “ФАКТОР” в податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та / або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності):
- за 2018 рік (від 20.02.2018 № 9026533242), по термінам сплати:
30.04.2018 – у сумі 6866,89 грн. сплачено 12.06.2020 з затримкою на 774 к.д.;
30.05.2018 – у сумі 8164,21 грн. сплачено 12.06.2020 з затримкою на 744 к.д.;
30.06.2018 – у сумі 8164,21 грн. сплачено 12.06.2020 з затримкою на 713 к.д.;
30.07.2018 – у сумі 8164,21 грн. сплачено 12.06.2020 з затримкою на 683 к.д.;
30.08.2018 – у сумі 8164,24 грн. сплачено 12.06.2020 з затримкою на 652 к.д.;
30.09.2018 – у сумі 8461,24 грн. сплачено 12.06.2020 з затримкою на 621 к.д.;
30.10.2018 – у сумі 8164,21 грн. сплачено 12.06.2020 з затримкою на 591 к.д.;
30.11.2018 – у сумі 8164,21 грн. сплачено 12.06.2020 з затримкою на 560 к.д.;
30.12.2018 – у сумі 8164,21 грн. сплачено 12.06.2020 з затримкою на 530 к.д.;
30.01.2019 – у сумі 8164,20 грн. сплачено 12.06.2020 з затримкою на 499 к.д.;
- за 2019 рік (від 18.02.2019 № 9025247970), по термінам сплати:
02.03.2019 – у сумі 16 328,42 грн. сплачено 12.06.2020 з затримкою на 468 к.д.;
30.03.2019 – у сумі 16 328,42 грн. сплачено 12.06.2020 з затримкою на 440 к.д.;
30.04.2019 – у сумі 16 328,42 грн. сплачено 12.06.2020 з затримкою на 409 к.д.;
30.05.2019 – у сумі 16 328,42 грн. сплачено 12.06.2020 з затримкою на 379 к.д.;
30.06.2019 – у сумі 16 328,42 грн. сплачено 12.06.2020 з затримкою на 348 к.д.;
30.07.2019 – у сумі 16 328,42 грн. сплачено 12.06.2020 з затримкою на 318 к.д.;
30.08.2019 – у сумі 16 328,42 грн. сплачено 12.06.2020 з затримкою на 287 к.д.;
30.09.2019 – у сумі 16 328,42 грн. сплачено 12.06.2020 з затримкою на 256 к.д.;
30.10.2019 – у сумі 16 328,42 грн. сплачено 12.06.2020 з затримкою на 226 к.д.;
30.11.2019 – у сумі 16 328,42 грн. сплачено 12.06.2020 з затримкою на 195 к.д.;
30.12.2019 – у сумі 16 328,42 грн. сплачено 12.06.2020 з затримкою на 165 к.д.;
30.01.2020 – у сумі 16 328,40 грн. сплачено 12.06.2020 з затримкою на 134 к.д.;
- за 2020 рік (від 24.02.2020 № 9033425298), по термінам сплати:
30.11.2020 – у сумі 2174,16 грн. сплачено 15.11.2022 з затримкою на 173 к.д.;
30.12.2020 – у сумі 16 328,42 грн. сплачено 15.11.2022 з затримкою на 173 к.д.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що податкові зобов`язання з орендної плати за земельну ділянку розташовану в м. Лисичанськ, самостійно нараховані позивачем за періоди з березня 2018 року по листопад 2020 року, і в цей період м. Лисичанськ не відносилось ні до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, ані до переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.
Враховуючи, що позивачем несвоєчасно сплачено заборгованість з орендної плати з юридичних осіб 12.06.2020 та 15.11.2022 в період зупинення перебігу строків, то початком відліку строку для застосування штрафних (фінансових) санкцій є 01.08.2023, і зі вказаної дати до дати прийняття податкового повідомлення-рішення від 26.06.2025 № 1087/12-32-04-03 про застосування штрафних фінансових санкцій не минуло 1095 днів.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО, даних Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах.
Предметом камеральної перевірки також можуть бути, зокрема, своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
На підставі пункту 286.2 статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частинами за місяцями.
Згідно з пунктом 287.3 статті 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Відповідно до пункту 288.7 статті 287 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.
Абзацом третім пункту 124.1 статті 124 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах, зокрема при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Предметом спору у цій справі є правомірність податкового повідомлення-рішення про застосування до позивача штрафу за порушення строку сплати сум орендної плати за користування земельної ділянкою з кадастровим номером 4411800000:11:001:003, самостійно визначених ТОВ “ПЕК “ФАКТОР” в податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та / або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності).
ТОВ “ПЕК “ФАКТОР” посилається на звільнення від сплати орендної плати за земельну ділянку відповідно до підпункту 38.7 пункту 38 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України, оскільки м. Лисичанськ зазначено в Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженому Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 1275-р, що є підставою для звільнення від відповідальності.
Як свідчать матеріали справи, земельна ділянка з кадастровим номером 4411800000:11:001:003 надана позивачу Лисичанською міською радою на підставі договору оренди від 21.08.2017, в строкове користування для експлуатації автомобільної газонаповнювальної компресорної станції АГНСК-75, розташована за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Первомайська, буд. 43.
Відповідно до пунктом 38 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення проведення операції Об`єднаних сил (ООС), для платників податків, які станом на 14 квітня 2014 року мали місцезнаходження (місце проживання) на тимчасово окупованій території, що визнана такою відповідно до Постанови Верховної Ради України “Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями”, або в населених пунктах на лінії зіткнення, та/або платників податків, які мають об`єкти оподаткування місцевими податками, зборами на цих територіях, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті. Дія цього пункту не поширюється на територію України, визнану тимчасово окупованою відповідно до Закону України “Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України”.
Згідно з підпунктом 38.1 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, у цьому пункті терміни вживаються в такому значенні:
тимчасово окупована територія - територія окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, визначена відповідно до Постанови Верховної Ради України “Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями”, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, визначається Кабінетом Міністрів України;
територія населених пунктів на лінії зіткнення - територія населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, перелік яких визначений Кабінетом Міністрів України;
інша територія України - територія України, крім тимчасово окупованої території та території населених пунктів на лінії зіткнення.
Терміни “період проведення антитерористичної операції” та “територія проведення антитерористичної операції” вживаються у цьому пункті у значенні, наведеному в Законі України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції”.
На підставі підпункту 38.7 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції та/або операції Об`єднаних сил (ООС), плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані на тимчасово окупованій території та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.
Не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року до 29 лютого 2020 року включно плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення), що розташовані на території населених пунктів на лінії зіткнення та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, згідно з додатком 2 (у подальшому відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 117-р, - перелік населених пунктів, що розташовані на лінії розмежування).
Аналіз вищезазначених положень нормативно-правових актів свідчить, що платники податків протягом певного періоду звільняються від плати за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення), які:
- розташовані на тимчасово окупованій території та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб;
- розташовані на території населених пунктів на лінії зіткнення та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.
Місто Лисичанськ у період березень 2018-листопад 2020 року не відносилось до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, або до переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, що свідчить про безпідставність доводів позивача про його звільнення від сплати орендної плати за земельну ділянку відповідно до підпункту 38.7 пункту 38 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” ПК України.
При цьому віднесення м. Лисичанськ до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженому Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 1275-р не передбачає застосування до позивача приписів пп. 38.7 п. 38 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” ПК України.
Відповідно до розділу ІІ Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, м. Лисичанськ Лисичанської міської територіальної громади Сіверськодонецького району Луганської області окуповано з 03.07.2022.
Щодо порушення податковим органом строків проведення камеральної перевірки суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 76.3 статті 76 ПK України камеральна перевірка податкової декларації a6o уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їx подання, а якщо такі документи були надані пізніше, — за днем їх фактичного подання.
Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 ПК України.
Тобто, законодавцем розмежовуються випадки проведення камеральної перевірки податкової декларації (30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання) та інші випадки, до яких законодавець відніс проведення камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, яка проводиться з урахуванням строку давності, визначеного статей 102 цього кодексу, тобто не пізніше закінчення 1095 дня (з дня сплати). 
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.06.2024 по справі № 200/5428/23.
Граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним ст. 102 ПК України.
Згідно з абзацами першим-третім пункту 102.1 статті 102 ПK України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 статті 102 ПК України, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених ПK України, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня – у разі проведення перевірки oпepaції відповідно до ст. ст. 39 i 39 прим 2 ПK України), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ст, 133 ПK України, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному aбo судовому порядку.
Специфіка застосування штрафної санкції у відповідності до приписів статті 124 ПК України полягає в тому, що вона нараховується контролюючим органом на сплачену узгоджену суму податкового зобов`язання. Тобто базою визначення суми штрафних санкцій є сума, яка фактично сплачена, а не сума податкового боргу, або сума грошового зобов`язання у повному обсязі.
Отже, з урахуванням того, що обов`язковою умовою для застосування до платника податку штрафної (фінансової) санкції на підставі статті 124 ПК України є сплата грошового зобов`язання або факт погашення податкового боргу, то відлік строку давності для застосування штрафної (фінансової) санкції за порушення правил сплати (перерахування) узгодженої суми грошового зобов`язання починається з дня, наступного за днем фактичної сплати такого грошового зобов`язання.
Аналіз чинного правового регулювання відповідальності за порушення строків сплати податків дає підстави для висновку, що датою, з якої обчислюється 1095-денний строк, впродовж якого може бути накладений штраф - є дата сплати узгодженої суми податкового зобов`язання, а не дата, на яку припадає закінчення встановленого законом граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання.
Отже, датою, з якої обчислюється 1095-денний строк, визначений п. 102.1 статті 102 ПК України, як в частині проведення податковим органом камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженого податкового (грошового) зобов`язання, так і застосування штрафних санкцій згідно з пунктом 124.1 статті 124 ПК України за несвоєчасну сплату платником податків узгодженого грошового зобов`язання, - є дата фактичної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання.
Аналогічний правовий висновок щодо визначення дати початку перебігу строку давності викладено Верховним Судом у постанові від 11.11.2022 у справі № 200/6441/20-а, від 23.08.2023 у справі № 360/1844/20, від 24.07.2023 у справі № 821/850/18.
При цьому, суд зауважує, що відповідно до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” ПK України на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених ст. 102 ПK України.
При цьому дію пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” ПК України зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану згідно із Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану” (далі – Закон № 2120-IX). Законом № 2120-IX ст. 102 ПК України було доповнено пунктом 102.9.
Так, на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених ПК України, іншими законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків передбачених ПК України (пункт 102.9 статті 102 ПК України в редакції Закону № 2120-ІХ).
Водночас, пунктом 69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” ПК України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
У подальшому Законом України від 30 червня 2023 року № 3219-ІХ “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану”, який набрав чинності з 01.08.2023, пункт 102.9 статті 102 ПК України виключено.
Отже, контролюючий орган має право провести камеральну перевірку протягом 1095 календарних днів з дня фактичної сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання (з дня вчинення правопорушення) та після закінчення строку давності (1095 днів), який припадав на період дії карантину та / або воєнного стану (до 01.08.2023), враховуючи період зупинення такого строку давності з 18.03.2020 до 31.07.2023 (включно).
Враховуючи, що позивачем несвоєчасно сплачено заборгованість з орендної плати з юридичних осіб 12.06.2020 та 15.11.2022 в період зупинення перебігу строків, то початком відліку строку для застосування штрафних (фінансових) санкцій є 01.08.2023, і зі вказаної дати до дати прийняття податкового повідомлення-рішення від 26.06.2025 № 1087/12-32-04-03 про застосування штрафних фінансових санкцій не минуло 1095 днів.
Отже, є безпідставними доводи позивача про порушення строків для проведення перевірки та застосування за її результатами до нього штрафних (фінансових) санкцій.
З огляду на вищевикладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Паливна енергетична компанія “Фактор” на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року у справі № 360/1680/25 – залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року у справі № 360/1680/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 04 березня 2026 року.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 04 березня 2026 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв