09.02.26
22-ц/812/519/26
Провадження № 22-ц/812/519/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
09 лютого 2026 року м. Миколаїв
справа № 478/227/23
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого Коломієць В.В. 
суддів Серебрякової Т.В., Тищук Н.О.,
із секретарем судового засідання Коростієнко Н.С.,
переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою  ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Герасимчук Оксани Олександрівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 , за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області, постановлену 22 грудня 2025 року під головуванням судді Сябренко І.П., повне судове рішення складено 24 грудня 2025 року,
У С Т А Н О В И В:
В листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі – Інгульський ВДВС) Герасимчук О.О.
Заявник зазначав, що на виконанні в Інгульському ВДВС перебуває виконавчий лист №2/478/82/2023 від 17 травня 2023 року виданий Казанківським районним судом Миколаївської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/ 4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
17 листопада 2025 року Інгульським ВДВС було надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 17 листопада 2025 року, який виконано головним державним виконавцем О. Герасимчук. Проте, розмір доходів вказаний в розрахунку виконаним державним виконавцем не відповідає дійсності, та сукупний розмір доходу вказано невірно.
ОСОБА_1 вважає зазначений розрахунок неправильним, вказуючи на те, що державним виконавцем зазначені неіснуючі доходи боржника, що призвело до хибної заборгованості зі сплати аліментів. Крім того, в розрахунку взагалі не враховано 12 500 грн., які сплачені боржником на користь стягувача шляхом поштового переказу.
Посилаючись на викладене ОСОБА_1 просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця Інгульського ВДВС щодо визначення розміру доходу боржника та здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №72418498 та зобов`язати державного виконавця Інгульського ВДВС здійснити новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням сплачених коштів у сумі 12 500 грн. 
В письмових поясненнях стягувач ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , посилаючись на те, що з моменту відкриття виконавчого провадження боржник постійно ухиляється від сплати аліментів та намагається приховати всі свої доходи. Починаючи з листопада 2022 року ОСОБА_1 не брав участі у матеріальному забезпеченні дитини, у зв`язку з чим 27.02.2023 року вона звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів і рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області у справі № 478/227/23 від 12.04.2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання їх сина ОСОБА_4 в розмірі частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 27 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Сплачені ОСОБА_1 під час розгляду цієї справи на її користь кошти в розмірі 12500 грн. не вважає аліментами та вказує, що не надавала боржнику дозволу на сплату аліментів наперед.
У відзиві на скаргу Інгульський ВДВС зазначив, що оскаржуваний розрахунок заборгованості від 17 листопада 2025 року був проведений державним виконавцем відповідно до наявних у матеріалах виконавчого провадження відомостей, а також згідно отриманої інформації з ДПС України, у цьому розрахунку було зазначено, що він не є остаточним і підлягає перерахуванню. Після отримання відомостей з ГУ ПФУ у Миколаївській області 04 грудня 2025 року державним виконавцем Герасимчук О.О., обчислено новий розрахунок заборгованості. З приводу вимоги скаржника включити до розрахунку заборгованості суму коштів у розмірі 12500 грн. зазначає, що вказані кошти сплачені ОСОБА_1 до набрання рішенням суду законної сили, а тому не підлягають включенню у розрахунок заборгованості. За такого скаржником не доведено неправомірність дій головного державного виконавця Інгульського ВДВС Герасимчук О.О. щодо визначення розміру доходу боржника та здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №72418498, а тому відсутні підстави для зобов`язання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів. 
Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2025 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 24 грудня 2025 року скаргу задоволено. Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Інгульського ВДВС Герасимчук О.О. щодо обчислення розміру заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №72418498 з примусового виконання виконавчого листа №478/227/23, виданого 17 травня 2023 року Казанківським районним судом Миколаївської області, викладений у розрахунку зі сплати аліментів станом на 17 листопада 2025 року. Зобов`язано головного державного виконавця Інгульського ВДВС Герасимчук О.О. здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням коштів сплачених ОСОБА_1 на підставі квитанції від 18 березня 2023 року №0037 у сумі 12 500 грн.
Суд першої інстанції встановив, що державним виконавцем при проведенні розрахунку заборгованості не враховані кошти, сплачені ОСОБА_1 згідно квитанції від 18 березня 2023 року № 0037, за такого дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню.
В апеляційній скарзі стягувач ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу скасувати та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що починаючи з листопада 2022 року ОСОБА_1 не брав участі у матеріальному забезпеченні дитини та тільки після звернення до суду із позовом про стягнення аліментів ОСОБА_1 18 березня 2023 року, тобто до ухвалення судового рішення, сплатив на її користь кошти в розмірі 12500 грн. Апелянт вважає, що вказані гроші є коштами на утримання дитини за період з листопада 2022 по лютий 2023 року включно (до моменту звернення до суду із позовом про стягнення аліментів). Крім того, оскільки в наданій ОСОБА_1 квитанції від 18.03.2023 року місяці, за які боржник сплачує аліменти, зазначені на російській мові, на думку апелянта це може свідчити про можливу підробку даної квитанції. Також  ОСОБА_2 вказує, що вона не давала ОСОБА_1 посвідченого нотаріусом дозволу на сплату аліментів наперед до прийняття рішення суду. Апелянт зауважувала, що у будь-якому випадку вся сума в розмірі 12500 грн. не підлягає зарахуванню до розрахунку зі сплати аліментів, оскільки вони стягнуті починаючи з 27.02.2023 року, тоді як у квитанції вказано, що це аліменти за січень, лютий, березень, квітень та травень. Також повідомила, що після рішення про стягнення аліментів, в 4-му кварталі 2024 року, боржник отримав виплати на дитину у розмірі 15000 грн. від громадської організації «Батьківська спілка», про що не поінформував державного виконавця. На думку апелянта, скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Інгульського ВДВС була подана з порушенням строків на оскарження. Крім того апелянт зазначає, що всупереч чинному законодавству судом було задоволено клопотання ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_5 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке було подано пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. 
Учасники справи правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.
В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник – адвокат Набокова О.Г. - просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.
Головний державний виконавець Інгульського ВДВС Герасимчук О.О. вважала апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.
Апелянт ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Від неї надійшла заява про те, що вона підтримує доводи і вимоги апеляційної скарги та просить розглянути справу за її відсутності.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на нижчевикладене.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене прав заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 17 травня 2023 року на виконання рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 12 квітня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 27 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, було видано відповідний виконавчий лист.
Відповідно до копії квитанції від 18 березня 2023 року №0037 під час судового розгляду вищевказаної цивільної справи ОСОБА_1 були перераховані 12 500 грн як аліменти за період січень-травень 2023 року (а.с.14)., які стягувач ОСОБА_2 отримала згідно повідомлення про виплату від 03 квітня 2023 року №0218448801.
Постановою заступника начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції Гаїбовим Р.Е. від 03 серпня 2023 року відкрито виконавче провадження ВП № 72418498.
10.02.2025 року старшим державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на адвокатський запит представника боржника – адвоката Набокової О.Г. – відмовлено у зарахуванні при проведенні розрахунку заборгованості від 03.09.2024 року суми 12500 грн., сплачених ОСОБА_3 за квитанцією від 18.03.2023 року.
11.11.2025 року представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Набокова О.Г. звернулася до Інгульського відділу державної виконавчої служби з адвокатським запитом про надання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.
17.11.2025 року головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Герасимчук О.О. здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір заборгованості за яким станом на 17.11.2025 року склав 9127 грн. У розрахунку заборгованості зазначено, що при надходженні інформації про розмір доходу боржника з місця роботи(за вказані місяці, звіти по яким з місця роботи не надходили), державним виконавцем буде проведено повторний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, з урахуванням відповідних сум щомісячного доходу боржника. 
З вказаного розрахунку заборгованості слідує, що сплачені  ОСОБА_1 за квитанцією від 18 березня 2023 року №0037 кошти державним виконавцем не були враховані.
Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, шостої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження. У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.
Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (частина восьма статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»).
Положеннями частин першої, третьої статті 195 СК України встановлено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (стаття 195 СК України).
Відповідно до пункту 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.
Встановивши, що при проведенні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 17.11.2025 року головним державним виконавцем не були враховані сплачені ОСОБА_1 згідно наданої ним державному виконавцю квитанції від 18 березня 2023 року №0037 кошти в розмірі 12 500 грн., суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність таких дій головного державного виконавця Герасимчук О.О. та зобов`язав її здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням коштів, сплачених ОСОБА_1 відповідно до вказаної у сумі 12 500 грн.
Проте в повній мірі погодитись з таким висновком колегія суддів не може.
Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що з призначення платежу, зазначеного у квитанції від 18 березня 2023 року №0037 на суму 12 500 грн., чітко прослідковується, що вказані кошти були сплачені  ОСОБА_1 саме як аліменти за період січень, лютий, березень, квітень і травень 2023 року.
Разом із тим, суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 12 квітня 2023 року були стягнуті з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , починаючи стягнення з 27 лютого 2023 року. Отже період, за який державний виконавець повинен обраховувати аліменти, починається саме з 27 лютого 2023 року. За такого зі сплачених ОСОБА_1 за квитанцією від 18 березня 2023 року №0037 аліментів платежі за січень і лютий 2023 року не повинні враховуватись державним виконавцем при вчиненні виконавчих дій при примусовому виконанні вищевказаного судового рішення.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність підстав для покладення на державного виконавця обов`язку зарахувати всю перераховану ОСОБА_1 за квитанцією від 18 березня 2023 року №0037 суму - 12 500 грн. 
Між тим суд першої інстанції, вірно врахувавши приписи пункту 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень щодо обв`язку державного виконавця обчислювати розрахунок заборгованості за аліментами на підставі відомостей, отриманих, зокрема з квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником, дійшов правильного висновку про те, що головним державним виконавцем Інгульського ВДВС Герасимчук О.О. при обчисленні розміру заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні №72418498 неправомірно не були враховані суми аліментів, що були сплачені ОСОБА_1 за вищевказаною квитанцією за березень, квітень і травень 2023 року у сумі 7 500 грн. (12 500 грн. : 5 місяців) х 3 місяця).
Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про те, що частиною третьої статті 77 СК України сплата аліментів наперед передбачена за взаємною згодою подружжя, тоді як вона такої згоди не давала, оскільки вказаною нормою закону врегульовано способи надання утримання одному з подружжя (Глава 9 СК України), а не обов`язки батьків утримувати неповнолітню дитину (Глава 15 СК України).
Посилання апеляційної скарги на те, що надана ОСОБА_1 квитанція від 18 березня 2023 року №0037 може бути підробленою колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом апеляційної інстанції був досліджений оригінал вказаної квитанції, а ОСОБА_2 не заперечує факт отримання вказаних у квитанції коштів.
Щодо посилань апеляційної скарги на те, що  ОСОБА_1 був пропущений строк на оскарження розрахунку заборгованості, виконаного державним виконавцем 17 листопада 2025 року, то колегія суддів їх відхиляє, оскільки відповідно до підпункту 4 пункту 10-2 Розділу ХІІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. До того ж дана скарга була подана 28 листопада 2025 року, тобто у передбачений частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».
Посилання апелянта на задоволення судом клопотання ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_5 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке було подано пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, не є підставою для скасування судового рішення з огляду на приписи ч. 3 статті 376 ЦПК України. 
Таким чином, з огляду на вищевикладене відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України ухвала Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2025 року підлягає зміні в частині розміру суми, що підлягає врахуванню при здійсненні перерахунку заборгованості зі сплати аліментів, тоді як в іншій частині її слід залишити без змін.
Отже апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 367, 376, 381, 382 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити частково.
Ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2025 року змінити в частині розміру суми, що підлягає врахуванню при здійсненні перерахунку заборгованості зі сплати аліментів. 
Зобов`язати головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Герасимчук Оксану Олександрівну здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням частини коштів, сплачених ОСОБА_1 на підставі квитанції від 18 березня 2023 року №0037, у сумі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень. 
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді: Т.В. Серебрякова

Н.О. Тищук

Повна постанова складена 17 лютого 2026 року