ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1139/26 Справа № 183/4542/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Оладенко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 23 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Городничої В.С., Красвітної Т.П.,
при секретарі - Карпенко М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області
на рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2025 року у складі судді Оладенко О.С.
у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення грошових коштів, набутих у порядку спадкування за законом, - 

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_3 після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді недоотриманої за життя пенсії. 
Зазначають, що в процесі оформлення спадщини пенсійний фонд не надавав на запит нотаріуса інформацію щодо наявності (відсутності) суми недоотриманої пенсії їх батьком, що унеможливлювало отримання позивачами свідоцтва про право на спадщину
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо надання повної інформації на запити приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Яценко О.В. від 26 травня 2023 року №62/02-14/23, від 17 серпня 2023 року №67/02-14; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області надати повну інформацію на запити приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Яценко О.В. від 26 травня 2023 року №62/02-14/23 та від 17 серпня 2023 року №67/02-14 щодо розміру недоотриманих пенсійних виплат ОСОБА_3 .
Крім того, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2024 року позов ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_1 задоволено, визнано недоотриману пенсію за період з 08 червня 2020 року по 31 січня 2023 року, яка належала ОСОБА_3 на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року у справі №360/1601/22, яка обліковується в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області, спадковим майном, яке увійшло до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області надати приватному нотаріусу Черкаського міського нотаріального округу Ященко О.В. інформацію щодо розміру пенсійних виплат нарахованих, але не виплачених на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року по справі №360/1601/22 за період з 08 червня 2020 року по 31 січня 2023 року, які належали ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не були ним одержані за життя.
18 березня 2025 року приватним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке складається з недоотриманої пенсії у розмірі 231071,48 грн., що належала ОСОБА_3 , на підставі листа пенсійного фонду № 1200-0405-8/29914 від 22 листопада 2024 року.
Зазначає, що пенсійний фонд листом від 04 квітня 2025 року, від 09 квітня 2025 року, від 29 квітня 2025 року відмовив у виплаті недоотриманої пенсії посилаючись на те, що виплата недоотриманої пенсії згідно свідоцтва про право на спадщину за законом згідно Закону №2262 не передбачено; рішенням суду у справі №183/1035/24 пенсійний фонд було зобов`язано надати нотаріусу інформацію, що і було зроблено. Оскільки відповідно до статті 61 Закону №2262 передбачено виплати недоодержаної пенсії у разі, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, така пенсія до складу спадщини не включається, на підставі чого було відмовлено у виплаті недотриманої пенсії.
Вважають, що відповідач незаконно перешкоджає реалізації їх прав, як спадкоємів за законом, на отримання належного їм спадкового майна, оскільки відповідно до рішення суду недоотримана пенсія входить до складу спадщини, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, а тому вимушені звернутися до суду та просити стягнути на свою користь недоотриману суму пенсії, яка набута в порядку спадкування за законом після смерті батька в розмірі 231071,48 грн., а саме по 115535,74 грн. на користь кожного.
Рішенням Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2025 року позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4 , ОСОБА_2 задоволено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4 у порядку спадкування за законом суму недоотриманої пенсії, яка належала померлому ОСОБА_3 у сумі 115535,74 грн., згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №464 від 18 березня 2025 року.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом суму недоотриманої пенсії, яка належала померлому ОСОБА_3 у сумі 115535,74 грн., згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №464 від 18 березня 2025 року.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4 понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю підстав для задоволення позову, оскільки відповідач утримує належне позивачам спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в загальному розмірі 231071,48 грн., нарахованої пенсіонеру ОСОБА_3 і не виплаченої йому за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та посвідчено свідоцтвом про право на спадщину за законом, що порушує право власності останніх на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту. 
Не погодившись з таким рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області звернулося з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивачі, як спадкоємці не звертались до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявами про виплату недоотриманої пенсії впродовж шестимісячного строку звернення після смерті пенсіонера, встановленого частини 3 статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вказує, що виплати недоодержаної пенсії померлого ОСОБА_3 , відповідно до статті 61 Закону №2262 суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. В силу приписів статті 61 Закону №2262-ХІІ, сума пенсії, що належала ОСОБА_3 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, не включається до складу спадщини, на що суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов до помилкового висновку про задоволення позову.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4 , ОСОБА_2 просили рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Яценко О.В. заведено спадкову справу №13/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував на обліку як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2622-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пенсію за вислугу років ОСОБА_3 було призначено на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року у справі №360/1601/22 з 08 червня 2020, заборгованість за період з 08 червня 2020 року по 31 січня 2023 року обліковано в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області.
В процесі оформлення спадщини пенсійний фонд не надавав на запит нотаріуса інформацію щодо наявності (відсутності) суми недоотриманої пенсії ОСОБА_3 , що унеможливлювало отримання позивачами свідоцтва про право на спадщину
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не надання повної інформації на запити приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Яценко О.В. від 26 травня 2023 року №62/02-14/23, від 17 серпня 2023 року №67/02-14; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області надати повну інформацію на запити приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Яценко О.В. від 26 травня 2023 року №62/02-14/23 та від 17 серпня 2023 року №67/02-14 щодо розміру недоотриманих пенсійних виплат ОСОБА_3 .
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2024 року позов ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_1 задоволено, визнано недоотриману пенсію за період з 08 червня 2020 року по 31 січня 2023 ркоу, яка належала ОСОБА_3 на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 ркоу по справі №360/1601/22, що обліковується в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області, спадковим майном, яке увійшло до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області надати приватному нотаріусу Черкаського міського нотаріального округу Ященко О.В. інформацію щодо розміру пенсійних виплат нарахованих, але не виплачених на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 ркоу по справі №360/1601/22 за період з 08 червня 2020 року по 31 січня 2023 року, які належали ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не були ним одержані за життя.
На виконання судового рішення у справі №183/1035/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області 22 листопада 2024 року направлено повідомлення нотаріусу, у якому зазначено, що сума заборгованості ОСОБА_3 за період з 08 червня 2020 року по 31 січня 2023 року складає 231071,48 грн.
18 березня 2025 року між спадкоємцями першої черги за законом – дружиною померлого ОСОБА_4 , малолітнім сином померлого ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла законний представник ОСОБА_4 , сином померлого ОСОБА_2 укладено угоду про поділ спадщини, відповідно до якої сторони погодили, що недоотримані пенсійні виплати переходять до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 115535,74 грн. кожному.
18 березня 2025 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Яценко О.В. видано свідоцтво про право на спадщину серії НТС №155852, відповідно до якого спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_3 є його син ОСОБА_2 ; спадщина, на яку видано це свідоцтво складається – сума недоотриманих пенсійних виплат у розмірі 115535,74 грн., яка належала спадкодавцеві ОСОБА_3 .
Також, приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Яценко О.В. видано свідоцтво про право на спадщину серії НТС №155851, відповідно до якого спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_3 є його син ОСОБА_1 ; спадщина, на яку видано це свідоцтво складається – сума недоотриманих пенсійних виплат у розмірі 115535,74 грн., яка належала спадкодавцеві ОСОБА_3 
Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області неодноразово відмовляло у виплаті неотриманої пенсії посилаючись на те, що виплата недоотриманої пенсії згідно свідоцтва про право на спадщину за законом згідно Закону №2262 не передбачено; рішенням суду у справі №183/1035/24 пенсійний фонд було зобов`язано надати нотаріусу інформацію, що і було зроблено. Оскільки відповідно до статті 61 Закон №2262 передбачено виплати недоодержаної пенсії у разі, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, така пенсія до складу спадщини не включається, на підставі чого було відмовлено у виплаті недотриманої пенсії.
Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно із статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Положеннями статті 1219 ЦК України визначені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія.
Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім`ї, бажаючих їх отримати. В такому належить застосовувати статті 1227 ЦК України.
Згідно зі статтею 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Аналізуючи, наведені правові норми вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин.
Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно із статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
У розумінні положень статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Зміст частини 3 статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення", де в частині 1 статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Положення частин 2, 3 статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини 1 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20).
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження №61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.
Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.
З урахуванням вищезазначеного та на підставі належним чином оцінених доказів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку з яким погоджується колегія суддів, про наявність достатніх підстав для задоволення позову, оскільки відповідач утримує належне ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в загальному розмірі 231071,48 грн., нарахованої пенсіонеру ОСОБА_3 і не виплаченої йому за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до його дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та посвідчено свідоцтвом про право на спадщину за законом, що порушує право власності останніх на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту.
З огляду на наявність дійсного документу, що посвідчує право позивачів на суму недоотриманої пенсії, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що виплаті підлягає сума недоотриманої пенсії померлого пенсіонера ОСОБА_3 , розмір якої визначено зазначеним свідоцтвом про право на спадщину за законом та доведена належними та допустимими доказами у справі. 
Проаналізувавши зміст рішення суду першої інстанції з точки зору застосування норм права, які стали підставою для позову по суті, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалене рішення відповідно до встановлених ним обставин на підставі наданих доказів, які мають індивідуальний характер. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача та їх відображення в оскаржуваному рішенні, питання обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить із того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. 
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачі не набули право на спадщину у вигляді недоотриманої спадкодавцем ОСОБА_3 пенсії, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки діти успадкували належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.
Слід звернути увагу на те, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 18 березня 2025 року не оспорено та є чинним, а тому відмова у виплаті пенсії спадкодавця спадкоємцям, є безпідставною.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що у розумінні приписів статті 61 Закону №2262-ХІІ, сума пенсії, що належала ОСОБА_3 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, не включається до складу спадщини, на що суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов до помилкового висновку про задоволення позову, є безпідставними, оскільки в даному випадку між сторонами виникли правовідносини стосовно отримання нарахованої, але неодержаної пенсії померлого пенсіонера в порядку спадкування. Сума недоотриманої пенсії змінила свій правовий статус і є вже не пенсією, недоотриманою пенсіонером, а коштами, які увійшли до складу спадщини і подальше правове регулювання переходу права на ці кошти іншим особам регулюються нормами ЦК України про спадкові відносини.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка.
Таким чином, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. 
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із статтею 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області - залишити без задоволення.
Рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2025 року -залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 31 березня 2026 року.
Повний текст судового рішення складено 08 квітня 2026 року.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна