Справа № 541/47/26
Номер провадження3/541/100/2026

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника – адвоката Сидоренка Ю.В., потерпілої – ОСОБА_2 , представника потерпілої – адвоката Чернюка В.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_1 ,
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №555984 від 31.12.2025 року, 31 грудня 2025 року о 10 годині 10 хвилин у м. Миргород по вул. Вовка, 4, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_2 , нібито не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, у результаті чого здійснив наїзд на тварину – собаку, чим порушив п. 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що рухався на автомобілі по ґрунтовій дорозі за адресою: м. Миргород, вул. Вовка. Дорога за вказаною адресою є саме ґрунтовою, що об`єктивно обумовлює рух транспортних засобів із незначною швидкістю з огляду на стан покриття, нерівності та ризик пошкодження транспортного засобу. Під час руху він побачив перед перехрестям доріг чоловіка, котрий вів собаку на повідку, та до них підбігли дві собаки. За словами ОСОБА_1 , він загальмував аби уникнути можливого контакту з ними. У цей момент почув поштовх під кузовом автомобіля. Вказав, що тварина потрапила під заднє колесо автомобіля, що свідчить про те, що вона опинилася у небезпечній зоні вже після того, як передня частина автомобіля її минула. Така обставина об`єктивно виключає можливість завчасного виявлення перешкоди водієм та вжиття ним заходів для уникнення наїзду. Після наїзду ОСОБА_1 зупинив транспортний засіб та вийшов з автомобіля, однак власниці собаки поблизу не побачив. У подальшому залишив місце події, вважаючи, що не здійснював умисного наїзду на собаку, адже це була випадковість. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав.
Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , допитані у судовому засіданні 05.02.2026, підтвердили, що автомобіль ОСОБА_1 рухався з невеликою швидкістю та не здійснював різких або небезпечних маневрів. Отже, твердження про те, що водій не вибрав безпечної швидкості руху, є виключно припущенням працівника поліції, яке не підтверджене жодними належними та допустимими доказами – зокрема, відсутні будь-які дані щодо фактичної швидкості руху транспортного засобу, гальмівного шляху, технічних характеристик автомобіля або висновки експертного дослідження.
Захисник Сидоренко Ю.В. просив суд закрити провадження у справі за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вищевказаного адміністративного правопорушення.
Потерпіла ОСОБА_2 та її представник – адвокат Чернюк В.Д. – просили притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити наявність події та складу правопорушення, дослідити докази та надати їм належну оцінку.
Пунктом 2.3 (б) ПДР визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Диспозицією ст. 124 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає при порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Зміст цієї норми свідчить, що саме заподіяння шкоди стороннім особам чи установам є необхідною обов`язковою складовою вказаного правопорушення.
Крім того, склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, є матеріальним, тобто потребує не тільки події, але й настання певних наслідків – пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. При цьому, зазначення таких наслідків є обов`язковим, оскільки вони є об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Однак, дослідивши матеріали даної справи та докази, які в ній містяться, суд встановив відсутність порушення ОСОБА_1 вказаних вище положень ПДР України.
В зв`язку з цим суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення, складений працівниками поліції в порушення вимог ст. 256 КУпАП, а тому не може бути належним чи допустимим доказом по справі.
Так, працівники поліції, складаючи протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , вказали, що ним було порушено положення п. 12.1 ПДР України.
Працівниками поліції на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення додано схему ДТП, письмові пояснення ОСОБА_5 .
Однак, дослідивши матеріали даної справи та докази, які в ній містяться, суд встановив відсутність порушення ОСОБА_1 вказаних вище положень ПДР України.
На схемі ДТП зафіксовано місце зіткнення автомобіля NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_2 , та тварини (собака). Зазначено, що видимі (зовнішні) пошкодження транспортного засобів, отримані унаслідок ДТП – відсутні.
З пояснень водія ОСОБА_1 вбачається, що собака раптово вибігла на проїжджу частину дороги та потрапила під заднє колесо автомобіля, що об`єктивно виключає можливість завчасного виявлення перешкоди водієм та вжиття ним заходів для уникнення наїзду.
Окрім того, жодного належного доказу того, що ОСОБА_1 рухався з небезпечною швидкістю або не контролював рух транспортного засобу, матеріали справи не містять. Сам по собі факт наїзду на тварину не є автоматичним підтвердженням порушення п. 12.1 ПДР України. Дорога є ґрунтовою, що об`єктивно обмежує швидкість руху. Свідки підтвердили, що автомобіль рухався повільно. Експертних досліджень щодо технічної можливості уникнення наїзду не проводилося.
Крім того, собака не є учасником дорожнього руху в розумінні ст. 1 ПДР України, а її власник зобов`язаний забезпечити належний контроль за твариною. Встановлено, що собака була без повідка та раптово кинулася на автомобіль, що свідчить про непередбачуваність її поведінки.
Виходячи з аналізу та оцінки протоколу про адміністративне правопорушення, схеми ДТП, письмових пояснень водія ОСОБА_1 та ОСОБА_5 суд приходить до висновку, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стало не порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України, а поведінка тварини, а саме собаки, яка раптово вибігла на дорогу.
Таку обставину, як раптова поява тварини під час руху транспортного засобу, суд вважає непередбачуваною, такою, що сама по собі виключає необережну форму вини особи, суб`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Таким чином, у суду відсутні належні та допустимі докази порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.1 ПДР України, а твердження про не вибір безпечної швидкості є припущенням працівника поліції, що суперечить вимогам доказування.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року №1-р/2019 наголосив на застосуванні принципу «in dubio pro reo», за яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Практика Європейського суду з прав людини (зокрема, у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України») виходить із критерію доведення вини «поза розумним сумнівом».
У даній справі наявні істотні та непереборні сумніви щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також щодо порушення ним п. 12.1 ПДР України та наявності причинного зв`язку між його діями і наслідками.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 124, 221, 247, 283-285, 307-308 КУпАП, суд, -
постановив:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.
Повний текст постанови виготовлений 23 лютого 2026 року.

Суддя Миргородського
міськрайонного суду О. А. Городівський