Миколаївський районний суд Одеської області 

Справа №  508/144/26
Номер проведження 1-кп/508/21/26

В И Р О К 
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026162260000038 від 07.01.2026 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Андрієво-Іванівки Миколаївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який проходив військову службу за мобілізацією, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, суд
установив:
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи її у військовій частині НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст.3, 28, 29, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що у не встановлений під час дізнання дату та час, але не пізніше вересня 2025 року, точної дати та часу дізнанням встановити не представилось можливим, перебуваючи за межами с.Чернове Березівського району Одеської області, побачив ростучі рослини роду конопель. Після цього, у ОСОБА_3 , виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичного засобу без мети збуту.
Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичного засобу, діючи умисно, протиправно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 1995 року з подальшими змінами до нього, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і зловживанню ними» від 15.12.1995 року з подальшими змінами до нього, наказ Міністерства охорони здоров’я України № 188 від 01.08.2000 року, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року з наступними змінами та доповненнями, ОСОБА_3 , зірвав вказані рослини роду конопель.
В подальшому ОСОБА_3 , приніс зірвану ним рослину роду конопель до свого місця мешкання, що розташоване за вище вказаною адресою, де висушив, руками відділив листя та суцвіття рослини від стебла та таким чином незаконно виготовив наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс.
Після чого ОСОБА_3 , за допомогою саморобного пристрою вживав наркотичний засіб шляхом куріння та зберігав до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції.
21.01.2026 року в ході санкціонованого обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме за місцем мешкання ОСОБА_3 , працівниками поліції було виявлено та вилучено речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка являється наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом. Маса виявленого у ОСОБА_3 , канабісу склала 23, 74 грам, у висушеному стані.
Виявлений за місцем проживання ОСОБА_3 , наркотичний засіб останній незаконно придбав, виготовив та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд зазначеного обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.
До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого, яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , у котрій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, він беззаперечно визнає; згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.
У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.
Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, доведена повністю.
Дії обвинуваченого суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, перебував на військовій службі, за місцем служби характеризується виключно негативно, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий. 
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. 
За вище встановлених обставин, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду у межах санкції ч.1 ст.309 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України. 
Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім, відповідатиме меті покарання, визначеній у ч.2 ст.50 КК України, а також принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати в порядку ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави. 
Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд

постановив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік шість місяців. 
На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 4 457, 00 гривень.
Речові докази – самодільний пристрій для паління конопель, який складається з нижньої частини пластикової пляшки від пива «Оболонь» ємкістю 2л., без горловини в середині верхня частина пластикової пляшки без дну ємкістю 1 л., з етикеткою «Піт-буль», які поміщено до сейф пакету NPU6214682; самодільний пристрій для паління конопель, який складається з металевої гільзи циліндричної форми в середині скляна пляшка без дну в горловині якої знаходиться мундштук з нашаруванням чорного кольору, які поміщено до сейф пакету NPU6214683; прозорий поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною зовні схожою на «Канабіс», які поміщено до сейф пакету SUD 2008988 – знищити, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 27.01.2026 року.
Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя        ОСОБА_1