Єдиний унікальний номер № 333/12313/25 
Номер провадження № 2/333/1579/26

РІШЕННЯ
Іменем України
07 квітня 2026 року       м. Запоріжжя 
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді: Піх Ю.Р. за участю секретарки судового засідання Пузанової А.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, -
В С Т А Н О В И В :
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.
В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем по справі, ОСОБА_1 , вона перебувала у стосунках з 2012 по 2021 роки. За цей період вана завагітніла. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син, ОСОБА_3 , в свідоцтві про народження якого записано її прізвище « ОСОБА_4 », ім`я та по батькові дитини записано « ОСОБА_5 », тобто по батькові записано, так як ім`я відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане 21 грудня 2021 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), актовий запис № 537. Відповідач в 2024 році сам виявив бажання провести тест ДНК на батьківство. Згідно результату дослідження № 45508-50489 від 07.11. 2024 року ймовірність батьківства становить 99,999995%. На теперішній час відповідач не заперечує, що він є біологічним батьком сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але дії щодо визнання батьківства згідно з вимогами діючого законодавства України не вчиняє. Тому в неї немає можливості подати спільну заяву батьків до органу РАЦС про визнання батьківства, оскільки відповідач чинить їйв цьому перешкоди. Разом з тим для впорядкування документів та родинних відносин у неї є необхідність у внесенні змін до актового запису про народження сина. Тому просить суд визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, батьком дитини ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі та зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, а саме: змінити в частині відомостей про батька, вказавши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 25.12.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі.
10.02.2026 до суду надійшли пояснення представника третьої особи.
02.03.2026 до суду надійшла заява відповідача про визнання позову.
Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02.03.2026 р.закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
В судове засідання позивач та її представник ОСОБА_6 не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягали.
В судовому засіданні відповідач вимоги позовної заяви підтримав повністю, визнав батьківство відповідно до висновку генетичної експертизи, не заперечував проти задоволення позову.
Всебічно вивчивши обставини справи, оцінивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов заявлений обґрунтовано та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до приписів ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому СК України.
З матеріалів справи суд встановив, що сторони в зареєстрованому шлюбу не перебувають, проте з 2012 по 2021 роки були у стосунках.
ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син, ОСОБА_3 , у свідоцтві про народження якого відомості про батька вказані на підставі ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане 21 грудня 2021 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 537.
Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.
Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Суд зауважує, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат генетичної експертизи.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
14.11.2024 за зверненням відповідача ОСОБА_1 до медико-генетичного центру ТОВ «МАМА ПАПА» з метою визначення походження дитини було проведено молекулярно-генетичне дослідження, згідно висновку якого біологічне батьківство ОСОБА_1 щодо ОСОБА_3 становить ймовірність 99,999995%.
Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у порядку, встановленому законом, що також не заперечував в судовому засіданні відповідач.
Враховуючи те, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 щодо ОСОБА_3 складає величину не менше 99,999995%, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.
Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства, зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України, або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
У урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позивача щодо внесення відповідних змін у актовий запис про народження дитини у графі «відомості про батька».
На підставі ст.125,128,134 СК України, 12,13,76,81,141,258,259,265,280,284,353,355 ЦПК України,суд-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Запоріжжя Запорізької області батьком дитини ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі. 
Зобов`язати Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни до актового запису № 537 від 21.12.2021 року про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: вказавши в графі «батько» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, уродженець м. Запоріжжя Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , інші відомості залишити без змін.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя:          Ю.Р.Піх