Справа № 694/2737/25 
провадження № 2/694/108/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2026 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Смовж О.Ю., 
за участю секретаря судового засідання Нікітішиної С.Б.,
розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

встановив:
08.09.2025 до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000, 00 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, та стягнути з відповідача на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000,00 грн до досягнення дитиною 3-х річного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду. 
В обґрунтування позову зазначає, що 21.08.2021 між нею та відповідачем укладено шлюб. Наразі перебувають в процесі розлучення. Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка – ОСОБА_3 . На цей час сторони не проживають разом. Дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її матеріальному та фінансовому забезпеченні. Домовленості про сплату аліментів в добровільному порядку з відповідачем не досягнуто. Дитина проживає разом з позивачем, відповідач, на її думку, ухиляється від покладеного на нього відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати свою дитину, відмовляється добровільно надавати кошти на її утримання, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, інтересами дитини не цікавиться, при цьому стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати неповнолітню дитину, яка повністю перебуває на утриманні матері.
Окрім того, відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини, що перебуває у декретній відпустці, не надає. Джерел доходу не має, перебуває на утриманні родичів.
Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Смовж О.Ю.) від 10.09.2025 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
15.10.2025 до суду надійшла заява представника відповідача – адвоката Янчука М.О. про внесення його даних до додаткових відомостей про учасників справи для доступу до електронної справи в підсистемі «Електронний суд».
08.12.2025 до суду надійшло клопотання представника відповідача – адвоката Янчука М.О. про відкладення розгляду справи, оскільки в день засідання по даній справі, бере участь в іншому судовому засіданні.
09.12.2025 до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про заперечення проти відкладення судового засідання та прохання розглянути справу по суті у зв`язку з навмисним затягуванням справи відповідачем.
10.12.2025 до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі, оскільки вона не має змоги прибути в судове засідання, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
19.01.2026 до суду від представника відповідача – адвоката Янчука М.О. надійшли додаткові пояснення (заперечення) у справі, у яких значиться, що відповідач не заперечує свого обов`язку щодо утримання дитини та визнає необхідність участі у її матеріальному забезпеченні. Разом з тим відповідач не погоджується із заявленим розміром стягнення, оскільки вимоги не ґрунтуються на врахуванні реального майнового стану, принципу співмірності аліментних зобов`язань та балансу інтересів дитини і платника аліментів. Відповідач отримує стабільний дохід (пенсія), що не заперечується та спростовується. Відповідач офіційно працевлаштований та отримує регулярний дохід. Визначення аліментів у твердій грошовій сумі без доведення обставин створює ризик порушення принципу справедливості. Крім того, відповідач є особою з інвалідністю, має хронічні та серйозні захворювання, що потребують постійного лікування, регулярного медичного нагляду та систематичних витрат на лікарські засоби, обстеження і підтримуючу терапію. Зазначені обставини істотно впливають на його фінансові можливості. Щодо аліментів на утримання дружини, то належних доказів позивачкою у заявленому розмірі не надано. Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у частині визначення аліментів у завищеному та необґрунтованому розмірі. Визначити стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі частини всіх її заробітків (доходів) щомісячно, а на утримання дружини у розмірі 1/10 частини всіх її заробітків (доходів).
20.01.2026 до суду надійшла від позивача ОСОБА_1 відповідь на заперечення відповідача, з проханням відхилити заперечення позивача, та задовольнити позовну заяву. Зазначає, щодо права позивача обрати спосіб стягнення, обов`язок батьків щодо утримання дитини та право матері на утримання у зв`язку з доглядом за дитиною.
Сторони в судове засідання 25.02.2026 не з`явилася. 
Враховуючи вказані обставини, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
В зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрували шлюб 21.08.2021 Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис 1560, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 від 21.08.2021. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінилося на « ОСОБА_5 ».
Сторони згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 30.05.2023, мають доньку – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №877. Батьками дитини записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до витягів з реєстру Рівненської територіальної громади, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ОСОБА_2 від 18.11.2025, вбачається, що ОСОБА_2 20.10.2025 встановлено ІІІ групу інвалідності. 
За наданими копіями медичних документів: картки обстеження та медичного огляду від 28.10.2025 № 5345947, довідки військово-лікарської комісії № 2025-1028-1412-0885-0 від 28.10.2025, виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 8512, виписки лікаря хірурга від 28.10.2025, виписки із медичної карти № 5047 стаціонарного хворого, рекомендацій, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю, номер витягу:218/25/1760/1, вбачається, що ОСОБА_2 встановлено діагноз: розлад адаптації, тривожно-депресивний синдром із суїцидальною спробою. Асептичний некроз правої таранної кістки.
Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1ст. 180 СК України).
Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у частині 1 даної статті (Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Також доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у випадку отримання платником аліментів заробітку або доходу повністю в натурі або в іноземній валюті, що можна віднести до інших обставин, які мають істотне значення.
Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Судом встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від дитини, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у співмірному розмірі. 
Позивач просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 грн, однак не обґрунтувала та не підкріпила свою позицію щодо можливості стягнення аліментів у зазначеному розмірі достатніми та переконливими доказами. 
Відповідач у свою чергу надав суду заперечення, докази наявного в нього захворювання та лікування, та просить стягувати з нього аліменти у розмірі частини доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме вимогам ст. 183 СК України. 
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_3 та має обов`язок з її утримання, має офіційний дохід та не має у власності будь-якого нерухомого майна, суд вважає за доцільне стягувати з нього аліменти в розмірі частки від заробітку, оскільки вказаний розмір аліментів є розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не є завищеним та не порушуватиме прав та інтересів відповідача. Підстави для стягнення аліментів у розмірі 10 000,00 грн з урахуванням обсягу поданих позивачем доказів, в судовому засіданні не встановлені, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення частково.
Іншого суду не доведено.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку
Згідно з ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно з частинами другою та четвертою статті 84 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до частин першої та другої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.
Аналіз зазначених положень свідчить про те, що особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання у разі проживання з нею дитини. Особливістю зазначеного права є те, що той з подружжя, з ким проживає дитина, має його незалежно від того, чи він/вона працює та незалежно від її/його матеріального становища. Єдиною умовою, яку висуває законодавець, є можливість другого з подружжя надавати таку матеріальну допомогу.
Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині – матері незалежно від цієї обставини.
Судом встановлено, що позивач здійснює догляд за дитиною до 3 років, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.
Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що малолітня донька ОСОБА_3 , проживає з нею. 
Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку та вказує про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000,00 грн до досягнення дитиною 3-х річного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду. 
Відповідач заперечує проти сплати аліментів на утримання дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000,00 грн, посилаючись на те, що аліменти спрямовані на часткову підтримку особи у період догляду за дитиною, а не на перекладання її матеріального забезпечення, також позивачкою не надано належних доказів, які б підтверджували наявність у неї особливих обставин чи додаткових потреб. Водночас відповідач уже несе обов`язок щодо утримання дитини, має обмежені фінансові можливості з огляду на стан здоров`я та витрати на лікування, зважаючи на це не зможе надавати позивачці матеріальну допомогу у заявленому неню розмірі. Вважає, що утримання дружини створить для нього несприятливі умови та буде мати негативні наслідки. 
При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, під час розгляду справи не надано доказів в підтвердження того, що останній не має можливості надавати таку допомогу дружині. Доводи відповідача про те, що стягнення з нього аліментів на утримання дитини та його лікування (квитанцій, платежів чи доказів понесення витрат не надано суду), як на підставу для відмови у позовних вимогах про стягнення аліментів на утримання дружини, суд відхиляє, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. 
Відповідач не надав доказів, що рівень його доходу не дає змоги сплачувати аліменти на утримання дружини. 
Разом з тим, при визначенні розміру аліментів судом враховується той факт, що відповідач сплачуватиме аліменти на утримання неповнолітньої дитини, що покладає значний фінансовий тягар на його заробітки, у зв`язку з чим вважає за доцільне та справедливе стягувати з відповідача аліменти на утримання дружини у меншому розмірі, ніж вона просить у позові, та більшому, ніж просить відповідач, а саме – у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною трьох років. 
Відповідно до вимог ст. 79 СК України, якою визначено час, протягом якого сплачуються аліменти одному з подружжя, суд присуджує аліменти починаючи від дня подання позовної заяви – 08.09.2025.
В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. 
Відтак, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір за дві позовні вимоги в сумі 2422,40 грн.
На підставі викладеного та ст. 180,181,183,191 СК України, керуючись ст. 81, 141, 200, 247, 259, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд

вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 08 вересня 2025 року і до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання до досягнення дочкою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3-х річного віку у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 08 вересня 2025 року.
Стягнути з ОСОБА_2  на користь держави 2422,40 грн судового збору.
В решті позовних вимог – відмовити.
В частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць рішення підлягає до негайного виконання.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач:  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку НОМЕР_4 ). 

Відповідач:  ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_6 ).

Суддя О.Ю. Смовж