ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2026 Справа № 914/272/26 
Господарський суд Львівської області у складі судді Никон О.З., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення сторін
справу № 914/272/26
за позовом Акціонерного товариства “Юнекс Банк”, м. Київ
до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю “В.Ф.Ф.”, с. Тарасівка Львівської області
до відповідача 2:  ОСОБА_1 , с. Суховоля Львівської області 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Акціонерного товариства “Укрнафта”, м. Київ
про солідарне стягнення 51 497, 45 грн
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство “Юнекс Банк” звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “В.Ф.Ф.” та до  ОСОБА_1 про солідарне стягнення 51 497, 45 грн у зв`язку з невиконанням договору про надання гарантії та договору поруки. 
Хід розгляду справи. 
Ухвалою суду від 02.02.2026 постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалу про відкриття провадження позивач, відповідач 1 та третя особа отримали у своїх кабінетах 03.02.2026.
Відповідач 2 копію ухвали отримала засобами поштового зв`язку 07.02.2026.
Аргументи сторін.
Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем 1 своїх зобов`язань за договором на приєднання № 2025/1/1009/V до Публічної пропозиції на укладання Договору про надання банківських гарантій АТ «ЮНЕКС БАНК» (про надання гарантії») від 11.03.2025 в частині відшкодування гаранту сплаченої ним на користь бенефіціара гарантійної суми – 40 549, 17 грн. Тому позивач доводив наявність підстав для солідарного стягнення з відповідача 1 та відповідача 2, як поручителя за договором поруки зазначеної гарантійної суми, процентів за користування гарантією на суму 648, 79 грн та штрафу у розмірі 25%, що становить 10 299, 49 грн.
Відповідачі відзивів на позовну заяву не подали, щодо позову в установленому порядку не заперечили.
Третя особа у письмових поясненнях зазначила, що 09.04.2025 ПАТ “Укрнафта” (22.07.2025 перейменовано на АТ “Укрнафта”) та відповідач 1 уклали договір підряду №13/1720/Р/25; відповідач 1 порушив умови договору підряду; рішенням Господарського суду Львівської області від 15.12.2025 у справі № 914/3257/25 присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “В.Ф.Ф.” на користь Акціонерного товариства “Укрнафта” штраф на суму 112 636, 58 грн у зв`язку з порушенням строків виконання робіт, погоджених у договорі підряду; відповідач 1 надав банківську гарантію №2025/1/1009/V від 01.04.2025 (надалі - Гарантія), видану Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» на користь Акціонерного товариства «Укрнафта» з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором підряду від 09.04.2025; 24.12.2025 АТ “Укрнафта” у зв`язку з настанням гарантійного випадку (неналежне виконання зобов`язань за договором підряду від 09.04.2025) надіслало вимогу про сплату гарантійного платежу за банківською гарантією на суму 40 549, 17 грн, яку 30.12.2025 банк-гарант задоволив та перерахував кошти. 
Обставини справи.
11 березня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «В.Ф.Ф.» (надалі – Принципал) звернулось до Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» (надалі – Гарант) із заявою про надання банківської гарантії для забезпечення основного зобов`язання – Договору на закупівлю «Поточний ремонт операторної АЗС № 19/013, Тернопільська область, Зборівський р-н., с. Млинівці, вул. Залозецька, буд. 1-20, формат S (ДБН А.2.2-3:2014), ДК 021:2015 45450000-6 Інші завершальні будівельні роботи» на суму 40 549, 17 грн.
11 березня 2025 року АТ «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «В.Ф.Ф.» уклали договір на приєднання №2025/1/1009/V до Публічної пропозиції на укладання Договору про надання банківських гарантій АТ «ЮНЕКС БАНК» (про надання гарантії).
01 квітня 2025 року позивач видав банківську гарантію №2025/1/1009/V (надалі - гарантія) на користь Акціонерного товариства «УКРНАФТА» на суму 40 549, 17 грн.
Позивач надав гарантію з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором №13/1720-Р/25 від 09.04.2025, укладеним третьою особою та відповідачем.
Відповідно до банківської гарантії Банк-гарант надає Бенефіціару гарантію та приймає на себе безвідкличне та безумовне зобов`язання сплатити Бенефіціару суму, яка не перевищує 40 549, 17 грн протягом п`яти робочих днів з дати одержання першої письмової вимоги Бенефіціара про сплату коштів за Гарантією (далі - Вимога), без необхідності для Бенефіціара обґрунтовувати свою Вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім Вимоги, або виконання будь яких інших умов.
Також визначено зміст вимоги: така має містити посилання на номер і дату цієї гарантії; повідомлення про невиконання/неналежне виконання Принципалом зобов`язань за договором, забезпечених цією гарантією; підпис/електронний підпис уповноваженої особи Бенефіціара та за наявності відбиток печатки/електронну печатку Бенефіціара; платіжні реквізити для перерахування суми, що вимагається до сплати за гарантією; та форму вимоги: у паперовій формі рекомендованим листом або кур`єром, та/або автентичним SWIFT-повідомленням через Банк Бенефіціара АБ «УКРГАЗБАНК», офіційне місцезнаходження за адресою: 03087, Україна, м. Київ, вул. Єреванська, буд 1, поштова адреса: 01015, Україна, м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 19,21,23, SWIFT-код: UGASUAUK на SWIFT-адресу Банка-гаранта UNJTUAUK.
У банківській гарантії зазначено, що така набуває чинності з дати її надання Банком-гарантом, строк дії гарантії – до 01.04.2026 включно.
Третя особа надіслала позивачу вимогу від 22.12.2025 автентичним SWIFT- повідомленням через банк Бенефіціара на SWIFT-адресу позивача (оригінал вимоги у паперовій формі позивач отримав 29.12.2025) про сплату гарантійного платежу за банківською гарантією №2025/1/1009/V від 01 квітня 2025 року на суму 40 549, 17 грн у зв`язку з настанням гарантійного випадку, а саме, неналежним виконанням зобов`язань за договором №13/1720-Р/25 від 09.04.2025, укладеним принципалом (відповідач 1) та бенефіціаром (третьою особою).
25 грудня 2025 року позивач надіслав відповідачу 1 повідомлення про отримання вимоги бенефіціара по банківській гарантії від 01.04.2025 № 2025/1/1009/V, в якій просив до 30.12.2025 сплатити кошти на суму 40 549, 17 грн для задоволення вимог бенефіціара.
Враховуючи відсутність доказів задоволення вимоги відповідачем 1, позивач 30.12.2025 перерахував на рахунок Бенефіціара суму гарантії - 40 549, 17 грн, що підтверджено платіжною інструкцією №412.
Надалі позивач надіслав відповідачу 1 повідомлення про сплату вимоги Бенефіціара по банківській гарантії від 01.04.2025 № 2025/1/1009/V, в якій повідомив про нарахування відсотків з 30.12.2025.
16 січня 2026 року позивач надіслав відповідачу 1 лист, в якому наполягав на негайному виконанні своїх зобов`язань та попереджав про стягнення заборгованості у судовому порядку.

Також 11.03.2025 АТ «ЮНЕКС БАНК», як Гарант та ОСОБА_1 , як поручитель, уклали договір поруки №2025/1/1009/V-П, відповідно до пункту 1.1. якого порукою забезпечується виконання ТОВ «В.Ф.Ф.» (далі - Принципал), зобов`язань, що випливають з укладеного між ним та Банком Договору на приєднання №2025/1/1009/V до Публічної пропозиції про надання банківської гарантії від 11 березня 2025 року, включаючи всі дійсні та/або можливі зміни та/або доповнення, внесені та/або такі, що можуть бути внесені в майбутньому, за умовами якого Принципал зобов`язаний відшкодувати Банку в повному обсязі всі витрати, понесені Банком у зв`язку з виконанням Банківської гарантії №2025/1/1009/V, виданої Банком на користь Бенефіціара (ПАТ «УКРНАФТА», код ЄДРПОУ 00135390) у розмірі 40 549, 17 грн, сплачувати нараховану комісію та інші платежі/суми, які підлягають сплаті Банку за умовами Основного договору, у розмірі, строки, на умовах та в порядку, що визначені Основним договором, зокрема, внаслідок порушення Принципалом відповідних своїх обов`язків за Основним договором, комісію та можливу неустойку (штраф, пеню) в розмірах та у випадках, передбачених Основним договором, а також відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимог за Основним договором та збитків, завданих його порушенням, що не вважається збільшенням розміру зобов`язання.
Згідно з пунктом 1.5. договору поруки у разі неналежного виконання Принципалом зобов`язань за Основним договором Поручитель і Принципал несуть солідарну відповідальність перед Банком за таке неналежне виконання та/або порушення Основного договору. 
Пунктом 2.1. договору поруки погоджено, що у разі неналежного виконання та/або порушення Принципалом зобов`язання за Основним договором, Поручитель зобов`язується погасити заборгованість за Основним договором, про що Банк письмово повідомляє Поручителя у порядку, передбаченому у пункті 8.2 цього Договору.
Позивач 07.01.2026 надіслав поручителю повідомлення про відшкодування витрат, пов`язаних з задоволенням вимоги Бенефіціара по банківській гарантії від 01.04.2025 № 2025/1/1009/V.
Таке повідомлення відповідач 2 отримала 24.01.2026.
Однак позивач ствердив, що відповідачі не відшкодували гарантійну суму, що слугувало підставою для звернення з цим позовом до суду. Також позивач заявив до стягнення 648, 79 грн нарахованих процентів та 10 299, 49 грн штрафу.
Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення, висновки суду.
Укладений договір про надання банківських гарантій підпадає під правове регулювання норм §4 глави 49 Цивільного кодексу України та глави 22 Господарського кодексу України (чинного на дату укладення договорів).
Стаття 560 Цивільного кодексу України визначає, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Частиною 1 статті 200 Господарського кодексу України визначено, що гарантія (банківська гарантія) є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження банком, іншою фінансовою установою задоволення вимог управненої сторони в розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає зазначене у ньому певне зобов`язання або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.
Таким чином у правовідносинах за гарантією беруть участь три суб`єкти - гарант, беніфіціар та принципал. Забезпечувальна функція гарантії полягає у тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання принципалом його обов`язку перед беніфіціаром.
Гарантія - односторонній правочин, змістом якого є обов`язок гаранта сплатити кредитору-беніфіціару грошову суму відповідно до умов гарантій у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією. Тобто гарантія створює зобов`язання тільки для гаранта.
Юридичним фактом, який породжує гарантійне зобов`язання між гарантом і бенефіціаром є видача гарантії. Видача гарантії - це передача гарантом належним чином оформленої гарантії принципалу чи бенефіціару. Проте видачі гарантії передують юридично оформлені відносини між гарантом і принципалом.
Таким чином, у межах операції з видачі гарантії вчиняється два види правочинів: по-перше, каузальна - договір про видачу гарантії; по-друге, абстрактна - власне гарантія. Договір про видачу гарантії є каузальним правочином, який породжує зобов`язання гаранта перед принципалом з видачі гарантії. Гарантія є абстрактним правочином, оскільки зобов`язання гаранта виникає не перед стороною договору про її видачу - принципалом, а перед третьою особою - бенефіціаром.
Отже, для виникнення гарантійних правовідносин необхідне послідовне вчинення двох дій: договір між принципалом і гарантом про видачу гарантії; односторонній правочин - видача гарантії. Проте обов`язок гаранта з виплати гарантійної суми виникає саме з видачі гарантії і не залежить від договору про її видачу.
Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що правовою підставою для виплати грошових коштів за гарантією є належним чином оформлена вимога бенефіціара, а зобов`язання гаранта платити за гарантією не залежить від вимог або заперечень, що випливають із будь-яких відносин поза відносинами між гарантом та бенефіціаром.
Натомість правовідносини між гарантом та боржником опосередковані статтею 569 Цивільного кодексу України, частини перша та друга якої передбачають випадки, коли гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником, та коли такого права у гаранта та кореспондуючого йому обов`язку у боржника не виникає. 
Регресне зобов`язання є таким, що виникає лише після припинення першого. Тобто право на регрес у гаранта виникає з моменту припинення гарантії в результаті належного виконання. 
Щодо гарантійного платежу. 
Суд встановив, що відповідач 1 звернувся 11.03.2025 із заявою про надання банківської гарантії на суму 40 549, 17 грн для забезпечення основного зобов`язання – договору підряду №13/1720-Р/25 від 09.04.2025.
01 квітня 2025 року позивач видав банківську гарантію №2025/1/1009/V на користь Акціонерного товариства «УКРНАФТА» на суму 40 549, 17 грн.
Отже позивач видав гарантію, що є безумовною і безвідкличною, тобто такою, за якою він у разі порушення принципалом свого зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов.
Бенефіціар (третя особа) надіслала позивачу вимогу від 22.12.2025 про сплату гарантійного платежу на суму 40 549, 17 грн у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором підряду №13/1720-Р/25 від 09.04.2025.
Суд встановив, що зміст вимоги та форма її представлення відповідають вимогам, передбачених у статті 563 Цивільного кодексу України та банківській гарантії; така вимога надіслана на належну адресу юридичної особи.
Крім того, з наданих третьою особою пояснень, суд встановив, що факт неналежного виконання зобов`язань відповідачем 1 за договором підряду від 09.04.2025 підтверджені рішенням Господарського суду Львівської області від 15.12.2025 у справі № 914/3257/25, яке набрало законної сили. 
Позивач на виконання приписів статті 564 Цивільного кодексу України повідомив відповідача 1 про отримання вимоги бенефіціара по банківській гарантії та просив до 30.12.2025 сплатити кошти на суму 40 549, 17 грн.
Відповідач 1 вимогу не задоволив, тому позивач 30.12.2025 перерахував на рахунок бенефіціара 40 549, 17 грн, повідомив про це відповідача 1 та звернувся з вимогою сплати коштів.
Відповіді на вимогу та доказів сплати відповідачем 1 коштів на суму 40 549, 17 грн матеріали справи не містять. 
Враховуючи викладене, позивач довів сплату гарантійного платежу за рахунок власних коштів та право на його відшкодування.
Щодо нарахованих процентів та штрафу. 
Крім того, згідно з пунктом 1.4. договору на приєднання №2025/1/1009/V до Публічної пропозиції на укладання Договору про надання банківських гарантій АТ «ЮНЕКС БАНК» (про надання гарантії) від « 11» березня 2025 року, у випадку сплати Гарантом Бенефіціару Суми гарантії або її частини за рахунок власних коштів, Заборгованість Принципала, з дня такої сплати обліковується на рахунку обліку кредитної заборгованості та на неї нараховуються відсотки за користуванням кредитом, у розмірі 0,1% від суми фактично сплачених Гарантом на користь Бенефіціара коштів за кожний день заборгованості, з фактичного дня сплати Гарантом коштів Бенефіціару по день, що передує дню погашення заборгованості
Позивач заявив до стягнення проценти, нараховані за період з 30.12.2025 по 14.01.2026 на суму 648, 79 грн.
Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що такий є правильним.
Також у пункті 8.14 публічної пропозиції зазначено, що у разі несплати Принципалом Суми відшкодування в строки зазначені в п. 8.13. (строки, зазначені в окремому повідомленні, але не пізніше ніж через 90 днів після здійснення гарантом платежу), Гарант мас право на примусове відшкодування такої суми в судовому порядку. В випадку, якщо питання відшкодування не врегульовано в досудовому порядку - Принципал додатково зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 25% від суми заборгованості, яка обліковувалася на день подання позову до суду
Перевіривши розрахунок штрафу, суд встановив, що такий є арифметично правильний.
Тому позивач правомірно заявив до стягнення 648, 79 грн процентів та 10 299, 49 грн штрафу, які підлягають стягненню.
Щодо договору поруки та солідарного обов`язку боржників. 
Виконання зобов`язань відповідача 1, що випливають з укладеного ним та Банком Договору на приєднання №2025/1/1009/V до Публічної пропозиції про надання банківської гарантії від 11 березня 2025 року забезпечено договором поруки, укладеним з відповідачем 2.
Відповідно до статей 554, 555 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 
Сторони в договорі погодили, що відповідачі несуть солідарну відповідальність перед банком за неналежне виконання та/або порушення основного договору.
На виконання пункту 2.1. договору поруки позивач повідомив поручителя про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з задоволенням вимоги бенефіціара по банківській гарантії.
Однак доказів відшкодування відповідачем 2 гарантійної суми матеріли справи не містять.
Враховуючи викладене та умови договору поруки, відповідачі мають відповідати перед банком, як солідарні боржники.
Тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 77 ГПК України).
Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. 
Щодо судових витрат.
На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.
Оскільки солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, сплачений при поданні позову судовий збір слід покласти на обох відповідачів порівну.
Керуючись статтями 73, 74, 129, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю “В.Ф.Ф.” (місцезнаходження: 81143, Львівська обл., Пустомитівський р-н, село Тарасівка, вул. Шевченка, будинок 1А, ідент. код: 39924250) та ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства “Юнекс Банк” (місцезнаходження: 03040, м. Київ, вул. Васильківська, будинок 14, ідент. код: 20023569) 51 497, 45 грн.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “В.Ф.Ф.” (місцезнаходження: 81143, Львівська обл., Пустомитівський р-н, село Тарасівка, вул. Шевченка, будинок 1А, ідент. код: 39924250) на користь Акціонерного товариства “Юнекс Банк” (місцезнаходження: 03040, м. Київ, вул. Васильківська, будинок 14, ідент. код: 20023569) 1 331, 20 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
4. Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства “Юнекс Банк” (місцезнаходження: 03040, м. Київ, вул. Васильківська, будинок 14, ідент. код: 20023569) 1 331, 20 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
5. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст рішення складено 13.04.2026.

Суддя Никон О.З.