ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/14846/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О., 
за участю секретаря судового засідання Ретинської В.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року 
у адміністративній справі № 160/14846/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року відмовлено у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 стосовно визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 06.12.2023 р. за № НОМЕР_1 та про зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повторно розглянути подану ним заяву про оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні від 14.11.2022 р.
Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем по справі з підстав його необґрунтованості та неправильного застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити у справі інше рішення про задоволення заявлених у цій справі вимог у повному обсязі.
Під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 року зупинялося провадження по справі за клопотанням позивача до набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/30084/24 за позовом ОСОБА_1 до Відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 . 
Оскільки Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/30084/24 було прийнято 14.04.2025 року рішення по суті вимог ОСОБА_1 щодо протиправності дій Відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради, які полягають у знятті ОСОБА_3 з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та про зобов`язаня Відділу реєстрації і обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради зареєструвати ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , і учасниками спору в апеляційному порядку вказане рішення у справі №160/30084/24 не оскаржувалося, а відповідно і набрало законної сили, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду провадження у даній справі № 160/14846/24 відновлено, а справу призначено до розгляду у судовому засіданні.
Заслухавши пояснення учасників спору, обговоривши доводи апеляційної скарги позивача та відзиву відповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин у цій справі, їх правову оцінку та застосування до них норм матеріального і процесуального права, з урахуванням висновків суду у справі №160/30084/24, до вирішення якої по суті з набрання законної сили судового рішення зупинялося провадження у даній справі, колегія суддів визнала обґрунтованими доводи апеляційної скарги та наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції, виходячи з нижченаведеного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином російської федерації, що підтверджується виданим 22.10.2021 р. та дійсним до 22.10.2031 р. паспортом громадянина російської федерації № НОМЕР_2 , було зареєстровано 14.02.2020 року шлюб з громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено виданим Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 та відповідним актовим записом №21 від 14.02.2020 р., що саме було підставою для оформлення і видачі позивачу 07.06.2021 року посвідки на тимчасове проживання в України № НОМЕР_4 зі строком дії до 04.06.2022 р., унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі 19980109-07936.
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 05.08.2021 р. №4977 за відомостями відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради, місце проживання ОСОБА_1 з 05.08.2021 р. зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , а згідно договору форми № 83 серії УБ за № 1585387 від 07.11.2022 р. позивачем було добровільного оформлено медичне страхування зі строком дії з 07.11.2022 р. по 06.01.2024 р.
У зв`язку із закінченням терміну дії посвідки на тимчасове проживання в Україні, позивач 14.11.2022 року звернувся до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області з заявою-анкетою №105131011 щодо оформлення (обміну) посвідки на тимчасове проживання, яка була видана на підстава « 04/14 Возз`єднання сім`ї громадянином України (на підставі шлюбу)», зазначивши в заяві-анкеті своє місце реєстрації: АДРЕСА_2 , а за результатом розгляду звернення позивача відповідачем 05.12.2022 року було прийнято рішення №12031400000493 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_1 , яке оскаржувалося ОСОБА_1 в судовому порядку, і рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 р. у справі №160/20314/22 було частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 , а саме, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДМС України у Дніпропетровській області №12031400000493 від 05.12.2022 року про відмову в оформлені (видачі) посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління ДМС України у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.11.2022 року про оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні, і постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.11.2023 р. у справі №160/20314/22 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 р. в адміністративній справі №160/20314/22 залишено без змін.
Як вбачається з матеріалів справи, саме на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 р. по справі №160/20314/22 відповідачем було повторно розглянуто заяву-анкету №105131011 від 14.11.2022 р. і долучені до неї документи та прийнято рішення від 06.12.2023 р. №12011300021051 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання з посиланням на пп.3, 11 п.61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 25.04.2018 р. №322, яке було надіслано позивачу Головним управлінням ДМС України у Дніпропетровської області супровідним листом №1201.3.1-22921/12.3-23 від 07.12.2023 р. з одночасним його повідомленням про підстави прийнятого рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання на підставі пп.3, 11 п.61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМУ від 25.04.2018 р. №322 зі змінами, внесеними згідно із постановою КМУ від 12.09.2023 р. №979 (дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію; договір медичного страхування не покриває весь термін дії посвідки).
Аналізуючи спірні у цій справі правовідносини, суд першої інстанції правильно виходив положень: ст.1, ч.1 і ч.3 ст.3, ч.14 ст.4, ч.3, ч.14 і ч.21 ст.5, п.5 ч.1 ст.5-1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.08.2011 р. № 3773-VІ (далі - Закон №3773-VІ в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин); та пунктів 1, 2, 4, 5, 7, 9, 10, 12, 16, 17, 19, 21, 58-1 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. №322 затверджено (далі - Порядок №322), а на підставі вказаних норм, суд першої інстанції обґрунтовано підкреслив, що у разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі.
Разом з тим, аналізуючи положення пунктів 22-33, 35, 36, 36-1, 42, 61, 62, 77 Порядку №322, в тому числі і з урахуванням того, що в оформленні та видачі посвідки на тимчасове проживання, яка посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні, може бути відмовлено у випадку якщо отримані з баз даних Реєстру та картотек дані не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію, а також в інших випадках, передбачених законом - суд першої інстанції у даному спірному випадку обгрунтовано звернув увагу на те, що відмова позивачу в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання обґрунтована підставами, наведеними у пунктах 3, 11 пункту 61 Порядку №322, за змістом яких територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію, а також в інших випадках, передбачених законом.
Оскільки обґрунтовуючи протиправність прийнятого відповідачем рішення від 06.12.2023 р. №12011300021051 позивач вказує на те, що зазначені відповідачнм підстави не існували на час подання заяви-анкети від 14.11.2022 р., а тому не мали бути підставами для відмови в оформленні посвідки, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що на виконання положень п.62 Порядку №322 спірне рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання із зазначенням причин відмови надіслано позивачу супровідним листом Головного управління ДМС України в Дніпропетровської області №1201.3.1-22921/12.3-23 від 07.12.2023 р. направлялося позивача з одночасним повідомленням про те, що таке рішення було прийнято на підставі підпунктів 3, 11 пункту 61 Порядку №322, оскільки (дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію; договір медичного страхування не покриває весь термін дії посвідки).
За наведених у попередньому абзаці обставин, суд визнав необгрунтованими доводи позивача про невмотивованність рішення відповідача, внаслідок чого він був позбавлений права бути обізнаним з фактичними причинами, що стали підставою для прийняття рішення, що оскаржується, оскільки відповідачем було надано обґрунтоване пояснення щодо причин відмови в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання, в у примітці до рішення було надано роз`яснення, що іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися за оформлення посвідки на тимчасове проживання в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в оформленні чи видачі посвідки, за умови дотримання строків звернення.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції у повному обсязі та вважає, що доводами апеляційної скарги позивача ці висновки не спростовано.
Перевіряючи висновки суду першої інстанції в частині, які стосуються доводів позивача про те, що на час подання ним заяви-анкети від 14.11.2022 р. не існувало підстав, якими відповідач обґрунтовує рішення від 06.12.2023 р., і тому вони не могли виникнути при повторному розгляді цієї заяви-анкети, колегія суддів визнає цілком обґрунтованим посилання суду першої інстанції на те, що зобов`язання Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області повторно розглянути питання оформлення (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянину російської федерації ОСОБА_1 на підставі заяви-анкети від 14.11.2022 р. та доданих до неї документів не виключає обов`язку суб`єкта владних повноважень, яким у спірному випадку є відповідач, дотримання вимог чинного законодавства. 
Оскільки чинним законодавством чітко визначено, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється посвідка, а також перевірку інформації, зазначеної нею в заяві-анкеті, та поданих документів, а з метою підтвердження наданої іноземцем або особою без громадянства у заяві-анкеті інформації про місце проживання територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС проводить перевірку адреси місця проживання іноземця або особи без громадянства, і лише після проведення перевірок, підтвердження факту оформлення та видачі посвідки, ідентифікації іноземця або особи без громадянства керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС або уповноважена ним посадова особа приймає рішення про оформлення посвідки або про відмову в її оформленні, колегія суддів цілком підтримує висновки суду першої інстанції про відсутність у даному спірному випадку зазначених позивачем процедурних порушень відповідачем при повторному розгляді заяви-анкети від 14.11.2022 р. позивача та доданих до неї документів, що здійснювалися на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 р. по справі №160/20314/22.
Погоджується колегія суддів також з висновками суду першої інстанції і в частині, яка стосується обговорення фактичних причин, які слугували підставою для відмови позивачу в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання, і які свідчать, що станом на час повторного розгляду заяви-анкети №105131011 від 14.11.2022 р. на виконання рішення суду від 30.05.2023 р. по справі №160/20314/22 у відповідача не було правових підстав для оформлення (видачі) позивачу посвідки на тимчасове проживання у зв`язку з тим, що: з 12.01.2023 р. позивач є таким, що знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , а відповідно внесені позивачем до заяви-анкети відомості про місце його реєстрації та проживання за вказаною адресою є підтвердженими здійсненою на виконання вимог пунктів 35, 36-1 Порядку №322 перевірки; а серед долучених до заяви документів відсутні докази медичного страхування позивача на весь строк дії посвідки, оскільки згідно наданого позивачем договору добровільного медичного страхування форми №83 серії УБ за №1585387 від 07.11.2022 р. строк його дії визначено з 07.11.2022 р. по 06.01.2024 р., що у сукупності і стало підставою для висновків суду про те, що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах та у спосіб, що визначені чинним законодавством, тому рішення №12011300021051 від 06.12.2023 р. про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання є правомірним, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для її скасування.
І якщо, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі №160/30084/24 за позовом ОСОБА_1 до Відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 (вже під час апеляційного провадження у цій справі) - вимоги позивача було задоволено, визнано протиправними дії Відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради що полягають у знятті ОСОБА_3 з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язано Відділ реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради зареєструвати ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , то з приводу іншої підстави для відмови ОСОБА_1 в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання у звязку з не долученням до заяви доказу медичного страхування на весь строк дії посвідки, а натомість надання договору добровільного медичного страхування форми №83 серії УБ за №1585387 від 07.11.2022 р. строк його дії якого було визначено лише з 07.11.2022 р. по 06.01.2024 р. – позивачем у цій справі не надано ні відповідних належних доказів ні обґрунтувань на спростування вказаних обставин та на підтвердження безпідставності зазначеної відповідачем вказаної обставини, як підстави для відмови в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання.
Частиною 14 статті 5 Закону №3773-VI чітко визначено, що підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною чотирнадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України та дійсний поліс медичного страхування, і за змістом пп.4 п.32 Порядку №322 для оформлення посвідки іноземець або особа без громадянства зобов`язаний подати дійсний поліс медичного страхування на весь строк дії посвідки, а згідно п.21 Порядку №322 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіривши повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку виявив факт подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, іноземець або особа без громадянства інформується про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. 
У даному спірному випадку колегією суддів встановлено, що позивач був проінформований про підстави для відмови в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання, і якщо (як зазначено вище по тексту постанови) дії Відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради що полягають у знятті ОСОБА_3 з місця реєстрації за адресою проживання були оскаржені позивачем, то обставини стосовно не надання під час оформлення (видачі) посвідки на тимчасове проживання медичного страхування на весь строк дії посвідки позивачем не спростовано.
Ненадання поліса медичного страхування на весь строк дії посвідки на тимчасове проживання (ПТП) в Україні є порушенням, яке призводить до відмови в оформленні або видачі документа. Страховка має покривати весь період дії посвідки (зазвичай 1 рік), а її відсутність — підстава для скасування правових підстав проживання. 
Отже, оскільки станом на час повторного розгляду заяви-анкети №105131312 від 17.11.2022 на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 09.01.2024 у справі №160/1422/23 серед долучених до заяви документів не було надано докази медичного страхування позивача саме на весь строк дії посвідки, суд першої інстанції обґрунтовано у даному випадку підсумував, що правових підстав для оформлення (видачі) позивачу посвідки на тимчасове проживання у відповідача не було, а відповідно, у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах та у спосіб, що визначені чинним законодавством, тому рішення №12031300021450 від 26.01.2024 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання є правомірним, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для його скасування.
Поряд з цим, суд першої інстанції правильно звернув увагу, що позивач не позбавлений права повторно звернутись до відповідача, у разі усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання. Відповідно, позивач отримавши відмову через відсутність страховки мав би підготувати актуальний страховий поліс і подати документи заново, але позивач обрав спосіб захисту своїх прав шляхом оскарження рішення відповідача у судовому порядку. Проте, оскільки медичний страховий поліс є не просто формальністю, а є одним із ключових документів для отримання посвідки на тимчасове проживання (ВНЖ) або продовження терміну перебування, і адміністративний суд під час розгляду даної категорії справ лише перевіряє дотримання низки міграційних правил як відповідним суб`єктом владних повноважень так і фізичною особою, яка звертається за оформленням та видачою посвідки на тимчасове проживання в України, колегія суддів виходячи з визначених КАС України повноважень адміністративного суду не знаходить правових підстав для ні для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі, ні для задоволення вимог позивача про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 06.12.2023 р. за № 12011300021051 та зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повторно розглянути поданої ОСОБА_1 заяву про оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні від 14.11.2022 р, оскілки у спірному випадку саме позивачем не було дотримано правил оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні.
Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя Д.В. Чепурнов 

суддя А.О. Коршун