Справа № 526/50/26
Провадження № 2/526/602/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

10 лютого 2026 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі
головуючої судді Максименко Л.В.
секретаря судового засідання Павленко Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м.Гадяч цивільну справу № 526/50/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,
в с т а н о в и в:

09 січня 2026 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, вказуючи, що 29.04.2013 рішенням Зіньківського районного суду було розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від спільного шлюбу мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого за рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 12.06.2019 з відповідача стягувались аліменти у розмірі 1\4 частини усіх видів заробітку відповідача до його повноліття. На даний час їх син повнолітній та продовжує навчання у Національному університеті «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач є працездатним, інших осіб на утриманні не має, тому має змогу утримувати повнолітнього сина, який навчається. У зв`язку з цим просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 аліменти в розмірі 1\4 частини усіх видів його заробітку до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-х років.
Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою судді від 19 січня 2026 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін. 
Позивач – ОСОБА_3 копію ухвали про відкриття провадження отримала 21.01.2026 року.
Відповідач ОСОБА_4 копію ухвали про відкриття провадження, цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі не отримав, зворотне повідомлення повернуто до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Так, відповідач не повідомив суду про зміну адреси реєстрації чи проживання. Оскільки згідно з інформацією, зазначеною у повідомленні про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № R 06 7083344609, копія ухвали суду та копія позовної заяви з додатками відповідачу не вручено, а поштове відправлення повернуто до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою»", то суд приходить до висновку, що згідно ч.6 ст. 272 ЦПК України відповідачу вручено вказане поштове відправлення і фактично він є повідомленим про розгляд справи в суді першої інстанції.
У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відзив на позовну заяву відповідач теж не подавала.
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину не вчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
В силу ч.2 ст. 191 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження.
Згідно рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 29.04.2013 року (справа №1607/3049/2012) шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано, малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишено проживати з ОСОБА_11 .
Згідно рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 12.06.2019 (справа №526/690/19) за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_4 про зміну (збільшення) розміру стягнутих аліментів на неповнолітню дитину, змінено розмір аліментів, які стягувались згідно рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 31.10.2013 року з відповідача ОСОБА_13 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу набрання рішення чинності і до досягнення дитиною повноліття.
Суд встановив, що між сторонами існують сімейні правовідносини.
Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
З довідки Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» №881 від 11.11.2025 вбачається, що ОСОБА_7 є студентом 1-го курсу, групи 101-АР Навчально-наукового інституту інформаційних технологій та робототехніки Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка». Форма навчання денна (бюджет). Термін навчання з 01.09.2025 по 30.06.2029.
За приписами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
Виходячи з цього, суд вважає необхідним акцентувати на тому, що обов`язок утримувати свого сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання покладається на обох батьків. В разі ухилення батьком від сплати аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати дитину, яка навчається, фактично буде перекладено винятково на матір, що є порушенням норм закону.
Дана правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16.
Пунктом 20, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
У даній справі суд враховує, що відповідач є працездатним, доказів щодо перебування у нього на утриманні інших осіб не надав, а отже може надавати повнолітньому сину, який навчається допомогу і сплачувати аліменти. 
Також, суд враховує, що повнолітній син ОСОБА_6 , який навчається, потребує коштів на проїзд, придбання продуктів харчування, засобів особистої гігієни, одягу, предметів і речей для навчання тощо.
За таких обставин, а також враховуючи відсутність підстав, які б унеможливлювали надання відповідачем такої матеріальної допомоги його повнолітньому сину, який продовжує навчання та у розмірі визначеному позивачем, позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають до задоволення у повному обсязі.
Аналізуючи надані сторонами докази, враховуючи потреби повнолітнього сина, що навчається, суд вважає, що з ОСОБА_4 слід стягти аліменти на користь позивача на утримання повнолітнього сина в розмірі 1\4 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення сином - 23 років, але не довше ніж до закінчення учбового закладу, залежно від того, яка з цих обставин настане першою, починаючи, відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, з дня пред`явлення позову – 09 січня 2026 року.
При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1331,20 грн. від сплати якого позивач була звільнена відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. 182, 183, 199-200 СК України, ст.ст. 6, 12, 81, 141, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задовольнити.
Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчання в розмірі 1\4 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення сином - 23 років, яке настане ІНФОРМАЦІЯ_4 , але не довше ніж до закінчення ним учбового закладу, залежно від того, яка з цих обставин настане першою, починаючи з 09 січня 2026 року .
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягти з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1331,20 грн. 
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:
Позивач – ОСОБА_9 , місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 .
Відповідач – ОСОБА_8 , місце проживання - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 .

Головуюча: Л. В. Максименко