Справа № 158/2223/23 	Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О. К. 	
Провадження № 22-ц/802/244/26  	  Доповідач: Здрилюк  О. І.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Здрилюк О. І.,
суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,
секретар судового засідання Власюк О. С.,
з участю представника позивача Наумовича Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Рибгосп «Цумань» Відкритого акціонерного товариства «Волиньрибгосп», Цуманської селищної ради про визнання недійсним державного акта на право постійного користування землею, за апеляційною скаргою відповідача Дочірнього підприємства «Рибгосп «Цумань» на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 10 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :
06 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила визнати недійсним державний акт на право постійного користування землею 1-ВЛ № 001576 від 27.12.2001, виданий Дочірньому підприємству «Рибгосп «Цумань» ВАТ «Волиньрибгосп» та припинити право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 0721855700:01:001:2037 за Дочірнім підприємством «Рибгосп «Цумань» ВАТ «Волиньрибгосп» відповідно до цього державного акта.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 липня 2025 року цивільну справу за цим позовом залишено без розгляду з підстав повторної неявки у підготовче засідання належним чином повідомленого позивача.
03 грудня 2025 року відповідач ДП «Рибгосп «Цумань» звернулося до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення суду щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачем на проведення у цій справі судової земельно-технічної експертизи. 
Заява обґрунтована недобросовісністю у діях позивача, що проявилося у повторній неявці до суду та неповазі до іншої сторони процесу, яка понесла витрати у зв`язку з поданням цього позову. Позивач також повторно не забезпечила явку в підготовчі засідання свого представника, причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її участі чи відсутності не подавала.
Вважає, що судові витрати за проведення судової земельно-технічної експертизи мають бути стягнуті з позивача на користь відповідача.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 10 грудня 2025 року в задоволенні заяви відмовлено. 
В апеляційній скарзі відповідач ДП «Рибгосп «Цумань», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу та прийняти нове судове рішення – про задоволення заяви.
У відзиві на апеляційну скаргу представник Наумович Ю. С. від імені позивача ОСОБА_1 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.
У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу заперечив та просить залишити її без задоволення.
Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 9 ст. 141 цього Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява про розподіл судових витрат подана відповідачем до суду 03.12.2025, тобто майже через 5 місяців після постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, а не впродовж 15 днів, як того вимагає ч. 6 ст. 142 ЦПК України, поважних причин пропуску такого строку відповідач не навів.
Зазначений висновок суду про подання заяви після закінчення строку, встановленого законом, є правильним.
Разом із тим, зазначене обґрунтування є підставою для залишення заяви відповідача без розгляду, а не для відмови у її задоволенні. 
Посилання відповідача на те, що це для суду визначено 15-денний строк, а не для відповідача – відхиляються апеляційним судом.
Конструкція частин 5 і 6 статті 142 ЦПК України побудована саме таким чином, що, якщо у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, то суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду.
Тобто якщо заява має бути розглянута у визначений законом строк – 15 днів після постановлення ухвали, то відповідно така заява, якщо вона не подавалася до постановлення ухвали, не може бути подана понад цей 15-денний строк.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із вимогами ст. 379 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права.
Оскільки висновки суду про необхідність відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення зроблені з порушенням норм процесуального права, то зазначена обставина є підставою для скасування ухвали суду та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст. ст. 126, 142, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Рибгосп «Цумань» задовольнити частково.
Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 10 грудня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Залишити без розгляду заяву відповідача Дочірнього підприємства «Рибгосп «Цумань» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Рибгосп «Цумань» Відкритого акціонерного товариства «Волиньрибгосп», Цуманської селищної ради про визнання недійсним державного акта на право постійного користування землею.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий – суддя 

Судді