СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
Справа № 306/30/25 
Провадження № 2-др/306/6/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

20 лютого 2026 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Жиганської Н.М.
за участю секретаря судового засідання Мігалко Е.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява в залі суду №1 заяву представника-адвоката Ігнатенко Сергія Сергійовича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №306/30/25за позовом ОСОБА_2  до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (на стороні позивача): ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та відшкодування шкоди.
В С Т А Н О В И В:

У провадженні Свалявського районного суду Закарпатської області перебувала справа (№306/30/25, провадження №2/306/334/25) за позовом ОСОБА_2  до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (на стороні позивача): ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та відшкодування шкоди.
Відповідно до рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 27.06.2025 року узадоволенні позову ОСОБА_2  до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (на стороні позивача): ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та відшкодування шкоди, а саме про: зобов`язання ОСОБА_1 привести систему водопостачання та водовідведення до квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 у стан, що існував до проведення ремонту у 2022 році; зобов`язання ОСОБА_1 привести спільний коридор у будинку АДРЕСА_2 до первісного стану відповідно до технічного плану будинку за 1989 рік; стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 72634,90 грн. у відшкодування заподіяної шкоди; стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплаченого судового збору у розмірі 3633,60 грн. та витрат за проведення експертизи у розмірі 16000 грн. - відмовлено.
03.07.2025 року представник відповідача-адвокат Ігнатенко Сергій Сергійович, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 подав до суду заяву (вх.№4833) про ухвалення додаткового рішення у справі №306/30/25. В обгрунтування доводів вказує, що під час розгляду в суді першої інстанції даної справи відповідач здійснила витрати на професійну правничу допомогу адвоката у загальному розмірі 11532,00 грн., що підтверджується документами: детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; договором про надання правової допомоги від 24.04.2025 року; рахунками та актами виконаних робіт від 09.05.2025 року, 27.06.2025 року; документами про оплату правничої допомоги; витягом із статуту Адвокатського об`єднання «Греца і Партнери». Про подання відповідних доказів у строки, визначені ЦПК України, та про орієнтовний розмір таких витрат відповідачка заявила у відзиві на позовну заяву. Просить суд ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку з розглядом справи №306/30/25 в суді першої інстанції у розмірі 11532,00 грн.
Розгляд заяви призначено на 08:30 годину 20.02.2026 року.

Представник відповідача-адвокат Ігнатенко С.С. просить питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу розглядати у відсутності відповідача ОСОБА_1 та її представника (вх.№4833).
Представник-адвокат Новікова Інна Станіславівна, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 21.07.2025 року подала до суду заперечення (вх.№5300) на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, посилаючись на те, що розмір витрат на складання і подання відзиву на позовну заяву є неспівмірним зі складністю справи та ціною позову, а також майновим станом позивачки ОСОБА_2 . На думку сторони позивача на дану роботу адвокатом могло бути витрачено не більше 3 годин часу, у зв`язку з чим представник позивча заперечує щодо відшкодування позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу.
Проаналізувавши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №306/30/25, суд зазначає таке.
Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основними рішеннями, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або не вирішені всі клопотання (для ухвал). 
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч. 5-6 ст. 124 ЦПК України - останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Верховний Суд у постанові від 29.11.2023 року у справі № 227/477/21 вказав: "відправлення документа заявником та його отримання судом не обов`язково є одномоментною подією та може не збігатися у часі; і для правильного обрахування строку визначальним є саме момент відправлення відповідного документа заявником за допомогою електронних засобів. Ототожнення понять «час реєстрації» та «час подання процесуальних документів» є необґрунтованим". Суд встановив, що заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу подано через систему «Електронний суд» 02.07.2025 року. До заяви додано детальний розрахунок та договір про надання правової допомоги від 24.04.2025; детальний опис робіт, рахунок, квитанції, статут адвокатського об`єднання. Також у переліку документів, доданих до сформованого у системі «Електронний суд» документів, значиться «Докази надсилання заяви з додатками іншим учасникам справи» - додано накладну Укрпошти від 02.07.2025 про надіслання відправлення ОСОБА_2 та фіскальний чек від 02.07.2025 за пересилання відправлення.
Згідно Картки руху документа, датою підписання документу КЕП, надсилання до суду та доставки до суду є 02.07.2025 рокуу період з 18:27 години по 18:34 години, тобто, документ було передано до суду через систему «Електронний суд» у п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ст.246 ЦПК України - якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог).
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ст. 15 ЦПК України - учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. 
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України - за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав (пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею).
Вартість наданих послуг адвокатом визначена у розмірі 11532грн.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 137 ЦПК України - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; ч.4 ст. 137 ЦПК України - розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи). 
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України - при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто, ЦПК України передбачені такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, суд оцінює витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи вказані у ст.137, 141 ЦПК України критерії (правова позиція Верховного Суду у постанові від 20.10.2021 року, справа №757/29103/20-ц: "у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено"; у постанові ВП ВС від 16.11.2022 року, справа №922/1964/21: "учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат"; у постанові Верховного Суду від 08.04.2019 року, справа №922/619/18: "суд не наділений повноваженням, а відповідно - не вправі, зменшити розмір витрат на правничу допомогу з власної ініціативи").
Суд враховує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу є компенсацією стороні, понесених нею витрат, що позивачем доведено факт надання правової допомоги по захисту інтересів ОСОБА_1 на суму 11532грн. Також суд враховує співмірність наданих послуг та майновий стан позивача, а тому суд доходить висновку, що заяву представника-адвоката Ігнатенко С.С. про стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку з розглядом справи №306/30/25необхідно задовольнити частково на суму 8000 грн.
Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).
У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.
Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Керуючись ст.133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

ДОДАТКОВО ВИРІШИВ:

Заяву Ігнатенко Сергія Сергійовича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №306/30/25за позовом ОСОБА_2  до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (на стороні позивача): ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та відшкодування шкоди про стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку з розглядом справи №306/30/25 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 - судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. (вісім тисяч гривень 00 коп.).

Рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційній інстанції.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів до Закарпатського апеляційного суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ - СУДДЯ: Н. М. Жиганська