Справа № 466/11133/25
Провадження № 2-а/466/30/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2026 року м.Львів
Шевченківський районний суд міста Львова в складі 
головуючого судді Білінської Г.Б.
за участю секретаря судового засідання Ханас С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області, за участю третьої особи: Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови ЕГА №1916115 від 12.11.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності,-
у с т а н о в и в: 
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Головного управління національної поліції у Львівській області, за участю третьої особи: Управління патрульної поліції у Львівській області, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1916115 від 12.11.2025, яка була винесена інспектором 4 батальйону 3 роти 2 взоду Управління патрульної поліції у Львівській області, старшим лейтенантом поліції Станкевич Н.І., якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. Вважає, що така постанова є незаконною, оскільки жодного правопорушення вона не вчиняла і не мала на таке жодного умислу. 
У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та дали пояснення, аналогічні змісту позову. 
Представник відповідача Департаменту ПП НП України у судове засідання не з`явилась, просить проводити судове засідання без її участі та прийняти до уваги заперечення, викладені у відзиві на позов. 
Запрошена в якості свідка інспектор УПП ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена про день та час розгляду справи судом. 
Заслухавши доводи учасників процесу, суд прийшов до наступного. 
Так, згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно- правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Судом в становлено, що постановою серії ЕГА №1916115 від 12.11.2025, яка була винесена інспектором 4 бат. 3 рот. 2 взв. управління патрульної поліції у Львівській області, старшим лейтенантом поліції Станкевич Н.І. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. Із змісту постанови вбачається, що 12.11.2025 за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме повідомила, що невідома особа міняє замки в квартирі, де проживає її племінник, який має інвалідність та сам не може самостійно пересуватись. При виїзді на місце було з`ясовано, що замок в квартирі змінює тітка ОСОБА_1 через те, що попередній замок зламаний та не має можливості зачиняти двері.
У судовому засіданні позивачка пояснила, що у даній квартирі зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син ОСОБА_4 ), та позивачка. Щодо згаданої квартири упродовж останнього року здійснюються активні дії щодо заволодіння та виселення позивачки з донькою та онуком з квартири. Квартира була предметом спору у багатьох судових справах, з приводу користування квартирою виникали конфлікти через бажання третіх осіб заволодіти вказаною квартирою. Тому, коли їй передзвонила сусідка, яка проживає поряд з квартирою і повідомила, що невідомі особи намагаються проникнути в квартиру, чи змінити замки у вхідних дверях, вона відразу повідомила про це лінію «102», боячись, що поки вона приїде до квартири, може бути вже запізно. 
Крім того, у провадженні Шевченківського районного суду м.Львова, що підтверджується відповідними копіями ухвал та рішень, перебували справи за позовами про виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , які були підписані від імені та в інтересах ОСОБА_3 невідомі особи. Вказані позови судом залишались без розгляду після встановлення судом тої обставини, що заявник не підписував такі позови. 
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику спеціальних служб, в т.ч. поліції, а дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких служб. Правопорушник викликає представника спеціальної служби нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. 
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу, при цьому особа точно, достовірно знає, що здійснений нею виклик відповідних служб є неправдивим, тим самим усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій.
Підставами для виклику поліції в Україні є будь які правопорушення, загрози безпеці, злочини або надзвичайні ситуації, ДТП, порушення громадського порядку \шум, хуліганство\, загроза життю\майну, підозрілі особи або предмети, а також необхідність допомоги, тобто у всіх випадках, коли особа вважає, що є потенційна загроза для її прав чи безпеки. 
Зважаючи на пояснення позивачки, допитаної у судовому засіданні в якості свідка, а також наданих нею документів про спірні відносини щодо квартири, до якої був здійснений виклик працівників поліції, суд прийшов до переконання, що позивачка мала обгрунтовані острахи щодо вчинення з боку третіх осіб активних дій на заволодіння квартирою, проникнення в квартиру чи унеможливлення нею користуватись квартирою, що спонукало її до повідомлення про обставини події на лінію «102» та звернення в органи поліції.
За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.
Відповідно до закріпленого в ст.62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки, також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.
Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).
В рекомендації №R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого у адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 р. у справі №463\1352\16а, де зазначається, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає до застосування у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи трактуються в користь особи, яка притягується до відповідальності.
Відтак, у даному випадку суд вважає, що уповноважена службова особа УПП ГУНП у Львівській області, виносячи оскаржувану постанову та притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП, невірно оцінила її суб`єктивне відношення до здійснення виклику поліції та повідомлення про можливе втручання у її приватну власність. 
Суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 могла реально сприймати повідомлення сусідки про вторгнення до її житла, як загрозу своїм житловим правам, у неї був відсутній умисел на завідомо неправдиве повідомлення органів поліції про загрозу її правам та законним інтересам, а тому у неї були підстави для повідомлення про таку подію органи поліції.
Відтак, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, а відтак позовна заява підлягає до задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 242-244,246, 268, 286 КАС України, суд,-
у х в а л и в:
Позовну заяву задовольнити.
Постанову серії ЕГА №1916115 від 12.11.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП -скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.183 КУпАП - закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
  Суддя	  	 Г.  Б.  Білінська