ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

01 квітня 2026 року	Справа №160/29171/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рищенко А. Ю. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

22.10.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 22.10.2025 року через систему “Електронний суд” позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо переведення виплати пенсії ОСОБА_1 через відділення поштового зв`язку;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України щодо не поновлення виплати пенсії та невиплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з дати припинення з компенсацією втрати частини доходу та виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам. 
Означені позовні вимоги вмотивовані протиправністю дій та протиправною бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо переведення виплати пенсії ОСОБА_1 через відділення поштового зв`язку та щодо не поновлення виплати пенсії та невиплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.
У встановлений Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 року відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/29171/25 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду не направлено, а відтак враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин. 
Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що до грудня 1999р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала в Сумській області в м. Кролевець, отримувала пенсію за віком з врахуванням інвалідності ІІ групи, надалі виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, в зв`язку із чим виплату пенсії припинено. 
11.12.2017р. ОСОБА_1 звернулася до Кам`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про перерахунок та поновлення виплати пенсії за віком. 
Рішенням Кам`янського об`єднаного УПФУ Дніпропетровської області № 82 від 18.12.2017р. в поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 відмовлено. 
16.04.2018р. представник позивача звернувся до суду з позовом. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року по справі № 804/2821/18 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009р., як непрацюючому пенсіонеру, інваліду II групи, з врахуванням всього стажу та заробітної плати для обчислення пенсії, але в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, з підвищенням та індексацією пенсії відповідно до ст.ст. 27, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», доплатою до пенсії за понаднормативний стаж відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надбавкою до пенсії як дитині війни, здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 01.10.2017 року. 
06.02.2020 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направлено заяву від 06.02.2020р. про перерахування пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок. 
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 0400-0214-8/17510 від 13.04.2020р. повернуто надіслану заяву від 06.02.2020р. та в перерахуванні пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок відмовлено. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року у справі № 160/4655/20 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1 на банківський рахунок відкритий в ПАТ КБ "ПриватБанк". 
З липня 2022 року виплату пенсії переведено через відділення поштового зв`язку та в подальшому припинено виплату. 
28.01.2025 року відкрито рахунок в АТ "Ощадбанк". 
31.01.2025 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою та просив: 
- перерахувати розмір, поновити з дати припинення, виплатити компенсацію втрати частини доходів з 07.10.2009р., виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ «ОщадБанк» відповідно зазначеним в заяві реквізитам. 
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.02.2025 року повідомлено, що відповідно до частини першої статті 49 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 01.01.2023 виплату пенсії ОСОБА_1 припинено в зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд. Пунктом 1.1. розділу I Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (зі змінами) (далі - Порядок №22-1), передбачено, зокрема, що заява про поновлення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України. У період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох наступних місяців після місяця, в якому його буде припинено чи скасовано, заява про поновлення пенсії та документи, необхідні для поновлення пенсії, особами, які у зв`язку з агресією Російської Федерації тимчасово проживають за кордоном та отримали тимчасовий захист або статус біженця, можуть надсилатись поштою. Пунктами 2.9. та 2.23. розділу IІ Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про поновлення пенсії особи, які тимчасово проживають за кордоном, додають: - копію паспорта громадянина України; - оригінал документу про посвідчення факту, що фізична особа є живою (з перекладом); - копії документів про отримання тимчасового захисту або статусу біженця, реєстрацію їх місця тимчасового проживання/ перебування за кордоном (з перекладом). Додані до заяви про поновлення пенсії копії документів повинні бути засвідчені дипломатичним представництвом або консульською установою України або нотаріально. 
02.03.2025 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою та просив: 
1. Повідомити про стан виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року по справі № 804/2821/18.
2. Надіслати довідку про нараховану та фактично виплачену пенсію ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 року по лютий 2025 року. 
3. Надіслати виписку з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з 07.10.2009 року по лютий 2025 року з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії з врахуванням всіх законодавчих актів та постанов КМУ щодо перерахунку пенсій. 
4. Надіслати довідку про нараховану та фактично виплачену компенсацію втрати частини доходу та її розрахунок. 
5. Відповідь надати протягом 5 днів. 
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.03.2025 року повідомлено, що на виконання рішення Третього апеляційного адміністративного суду від 25.10.2018 по справі № 804/2821/18, з 07.10.2009 ОСОБА_1 було поновлено виплату пенсії за віком згідно Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. З 01.12.2022 виплату пенсії припинено в зв`язку з тривалою неоплатою, про що ОСОБА_1 було повідомлено листом від 13.12.2022 за № 0400-010503- 8/125920. Пунктом 10 зазначеного Порядку передбачено, що заява про виплату пенсії подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України або приймається органом Пенсійного фонду України через установи уповноваженого банку, зокрема, в електронній формі з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, одержувача та уповноваженого працівника банку. Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку. 
18.09.2025 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою та просив: 
1. Повідомити підстави припинення виплати пенсії. Надати докази неотримання пенсії. 
2. Надіслати довідку про нараховану та фактично виплачену пенсію ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 року по вересень 2025 року. 
3. Надіслати виписку з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з 07.10.2009 року по вересень 2025 року з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії з врахуванням всіх законодавчих актів та постанов КМУ щодо перерахунку пенсій. 
4. Надіслати довідку про нараховану та фактично виплачену компенсацію втрати частини доходу та її розрахунок. 
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.10.2025 року повідомлено, що банківською установою АТ КБ “Приватбанк” в червні 2022 року пенсійні кошти не були зараховані на банківський рахунок ОСОБА_1 по причині “закриття поточного рахунку”, тому з липня 2022 року виплата пенсії проводилась через підприємство поштового зв`язку № 51931, про що листом від 29.06.2022 № 0400-010503-8/65339 ОСОБА_1 було повідомлено. За звітними даними підприємства поштового зв`язку № 51931 в період з липня по грудень 2022 року пенсія ОСОБА_1 не отримана по причині “Відсутня”. Статтею 49 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон № 1058) передбачено, зокрема, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду України припиняється у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд. Таким чином, виплату пенсії було припинено відповідно до статті 49 Закону № 1058. Підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів відсутні. 
Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо переведення виплати пенсії через відділення поштового зв`язку, протиправною бездіяльність щодо не поновлення виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок, позивач звернулася до суду із даною позовною заявою.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні приписи законодавства.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Частиною 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-ІV встановлено, що реєстрація міста проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Відповідно до ст. 24 Конституції України не може бути […] обмежень за ознаками […] місця проживання, […].
Згідно з ч. 1ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі Закон № 1058-IV), пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
У пункті 1.2 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), зазначено, що заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596.
Пунктом 2 Порядку № 1596 встановлено, що уповноваженими банками є банки, визначені відповідно до Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1231.
Згідно з п. 4 Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1231(в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1151), Мінфін на підставі надісланої банками інформації формує перелік уповноважених банків, що відповідають вимогам, встановленим пунктами 2і3 цього Порядку. Перелік уповноважених банків публікується на офіційному вебсайті Мінфіну.
Пунктами 4 і 6 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596установлено, що виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України через вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо).
Одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.
Згідно з п.п. 8-9 Порядку № 1596 поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті.
Між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін.
Згідно з першим абзацом п. 10 Порядку № 1596 передбачено, що заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.
Водночас останнім абзацом п. 10 Порядку № 1596 передбачено, що заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.
Положеннями ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено право особи на отримання пенсійних виплат на рахунок у банку.
З положень п. 10 Порядку № 1596 виходить, що підставою для виплати пенсії через визначений пенсіонером поточний рахунок в уповноваженому банку є відповідна заява про виплату пенсії, яка може бути подана пенсійному органу відповідно до п. 10 Порядку № 1596 двома шляхами: безпосередньо до органу Пенсійного фонду або через установу уповноваженого банку.
Як вбачається з вебсайту Мінфіну, АТ «Ощадбанк» включений до переліку уповноважених банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ (https://mof.gov.ua/uk/upovnovazheni-banki-shhodo-obslugovuvannja-zarplatnih-proektiv/).
Матеріалами справи підтверджено надання позивачем звернення про виплату пенсії на банківський рахунок безпосередньо до відповідача (надано представником) та надання звернення адресованого відповідачу через регіональне управління АТ «Ощадбанк».
В постанові від 20.01.2022 у справі № 280/4551/21 Верховний Суд сформував висновок, що подання заяви про поновлення виплати пенсії пенсіонеру, який виїхав на постійне проживання за межі України, у період дії Порядку № 22-1 у редакції постанов правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1тавід 16.12.2020 № 25-1допускається, у тому числі, представником такого пенсіонера за довіреністю і така заява повинна бути розглянута Пенсійним органом з урахуванням інших вимог Порядку № 22-1.
У постанові від 24.07.2023 у справі № 280/6637/22 Верховний Суд вказав, що вважає за доцільне розповсюдити висновок, наведений у постанові Верховного Суду від 20.01.2022 у справі № 280/4551/21, і на порядок виплати грошових коштів на карткові рахунки пенсіонерів, які фактично перебувають за кордоном (п.п. 37, 38).
Також у постанові від 24.07.2023 Верховний Суд зазначив, що наразі відсутній чіткий механізм щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за межі України, а тому існуючі загальні норми, на думку суду, не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що не проведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів. […] відповідну заяву із зазначенням реквізитів рахунку може подавати представник пенсіонера за довіреністю. Особиста присутність пенсіонера під час подання такої заяви чинним законодавством не вимагається. […] (п.п. 55, 56).
Проаналізувавши наведені вище нормативно-правові приписи та висновки Верховного Суду, беручи до уваги встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позивач, звернувшись через свого представника через вебпортал Пенсійного фонду України із заявою про виплату призначеної йому пенсії за віком на банківський рахунок, відкритий в уповноваженому банку (АТ «Ощадбанк»), - не порушив приписи Порядку № 22-1 та Порядку № 1596.
Отже, нездійснення в подальшому відповідачем виплати належної позивачу пенсії на банківській рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк», а замість того проведення виплат через відділення поштового зв`язку свідчить про допущення ним протиправних дій, оскільки такі дії порушують право позивача на отримання належних йому пенсійних виплат у зручний для нього спосіб.
Відповідно, позовні вимоги про визнання дій відповідача щодо переведення виплати пенсії через відділення поштового зв`язку та бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок підлягають задоволенню.
Стосовно частини позовних вимог щодо компенсації втрати частини доходу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).
Згідно ст.3 цього Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно ст.4 вказаного Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 травня 2020 року по справі №815/1226/18 сформувала правову позицію, що пенсійний орган у подібних випадках зобов`язаний провести поновлення та виплату пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV, в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з компенсацією втрати частини доходів.
Тобто, в даному випадку суд вирішив питання щодо майнових прав - "пенсії" та відповідальності за її не виплату - компенсація втрати частини доходів одночасно.
Так, відповідно до ч.1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Враховуючи наведене, відповідач має виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу за невиплату пенсії.
Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача здійснювати виплату позивачу пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником, відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам, суд виходить з такого.
Згідно із ч.ч. 1-2ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; […] 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, […] від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Відповідно до ч. 3 цієї ж статті у разі скасування […] індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. […] суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Враховуючи визнання судом протиправними дії відповідача щодо переведення виплати пенсії через відділення поштового зв`язку та бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок, вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником, відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам підлягають також задоволенню.
Отже, заявлений позивачем позов підлягає задоволенню.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частин 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору та відсутні докази понесення ним інших судових втрат, жодні судові витрати не належать розподілу та стягненню з відповідача.
Керуючись ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо переведення виплати пенсії ОСОБА_1 через відділення поштового зв`язку.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України щодо не поновлення виплати пенсії та невиплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з дати припинення з компенсацією втрати частини доходу та виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. Ю. Рищенко