Справа № 577/71/26 
Провадження № 2/577/505/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

17 лютого 2026 року      м. Конотоп  
Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі : головуючого судді Галяна С.В.
за участю секретаря судового засідання Іваненко Н.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Конотопі справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :
ТОВ «ФК «Сіті Колект» звернулося з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 3526920 від 13.03.2023 року в розмірі 23130 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 13.03.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем в електронній формі укладено кредитний договір № 3526920. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 4500 грн. на 359 днів, зі сплатою стандартної процентної ставки 1,99% на день. ТОВ «Лінеура Україна» належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику грошові кошти шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 . У подальшому, 26.10.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК Профіт» було укладено договір факторингу №26102023, за яким первісний кредитор відступив товариству «ФК Профіт» право вимоги за кредитним договором № 3526920. Надалі ТОВ «ФК ПРОФІТ» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Сіті Колект» відповідно до договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025 року. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 23130 грн., з яких: тіло кредиту у сумі 4500 грн.; нараховані відсотки у сумі 18630 грн.
Позивач ТОВ «ФК «Сіті Колект» в судове засідання не з`явився. Представник позивача Варшавський К.А. прохає розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує (а.с. 6 зв., 35). 
Відповідач ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с. 44). Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подав. З огляду на положення ч. 7, 8 ст.128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, вважається, що про день, час та місце розгляду справи особа повідомлена належним чином. За таких обставин неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи і винесенню судового рішення.
Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області Галяна С.В. від 13.01.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 26.01.2026 року (а.с. 38).
Протокольною ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26.01.2026 року у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання відкладено на 17.02.2026 року (а.с. 40).
Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13.03.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір № 3526920 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за яким: сума кредиту 4500 грн (п.1.2), строк кредиту 360 днів (п.1.3), стандартна процентна ставка 2,00 % в день (п.1.4.1). Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування кредиту з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (п.2.1). Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С358 (а.с. 8-16).
Перед укладенням договору позичальник ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту (а.с. 17-18).
З листа ТОВ «Пейтек Україна» від 28.02.2024 року № 20240228-3474 вбачається, що 13.03.2023 року о 12:13 год. успішно перераховано кошти в сумі 4500 грн. на карту № НОМЕР_1 (а.с. 22 зв.).
Згідно з розрахунком заборгованості за Договором № 3526920 від 13.03.2023 року, станом на 26.10.2023 заборгованість відповідача становить 23130 грн., з яких: тіло кредиту 4500 грн.; нараховані відсотки 18630 грн. (а.с. 19-32).
26.10.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» (кредитор) та ТОВ «ФК Профіт» (новий кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги № 26102023, згідно якого новий кредитор приймає належні кредитору права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 24).
09.09.2025 року між ТОВ «ФК Профіт» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» укладено договір факторингу № ДО-20250909/001, згідно якого фактор набуває право вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 25).
ТОВ «ФК Провіт» на користь ТОВ «ФК «Сіті Колект» сплачено 1007777,66 грн. суми фінансування згідно договору факторингу № ДО-20250909/001 (а.с. 27).
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Як свідчить зміст ч. 3, 5, 6, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).
В абзаці 2 частини 2 статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка в силу ч.2 ст.1054ЦКУкраїни застосовується до правовідносин у сфері кредитування, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до п.1) ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога).
Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012).
Разом з тим позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту відступлення ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК Профіт» права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 3526920 від 13.03.2023 року, а саме - позивач не надав до суду реєстр прав вимоги із зазначенням розміру заборгованостей позичальників, що встановлено п.1.1. договору відступлення прав вимоги № 26102023 від 26.10.2023 року, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК Профіт», а також підтвердження оплати за перехід до ТОВ «ФК Профіт» права грошової вимоги за договором про відступлення права вимоги № 26102023 від 26.10.2023 року.
Окрім того, долучений до матеріалів справи Реєстр боржників до договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09 вересня 2025 року є нечитабельним, та з нього неможливо встановити, чи було передано право грошової вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «Профіт» до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Колект» до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 3526920 від 13.03.2023 року та який розмір заборгованості існував у відповідача станови на день укладення договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09 вересня 2025 року.
Ураховуючи вищевикладене, позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги стосовно ОСОБА_1 за кредитним договором № 3526920 від 13.03.2023 року від первісного кредитора – ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Сіті Колект».
Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з підстав недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.
Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
Таким чином, понесені позивачем судові витрати слід залишити за позивачем.
Керуючись ст. 2, 12, 13, 76 – 81, 89, 128, 141, 223, 263 – 265, 268, 272, 273, 274 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повне найменування сторін: 
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» (місцезнаходження: м. Київ, пр. Соборності, буд. 30-А, офіс 321, код ЄДРПОУ 43950742).
Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).   

Суддя Галян С.  В.