Справа № 705/5856/25
Провадження № 2/702/95/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2026 м.Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі
головуючої судді Барської Т.М.,
секретар судового засідання Возна В.В.,
сторони не з`явилися, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань м. Монастирище цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
Представник акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі по тексту АТ «А-Банк», позивач, кредитодавець) ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 179585,84 грн. та понесених судових витрат в розмірі 2422,40 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 08.04.2016 шляхом підписання анкети – заяви ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. 
На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу наданий кредит у виді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг в «А-Банку» разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. 
АТ «А-Банк» зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, зокрема надав відповідачу кредит у розмірі відповідно до умов договору. 
Однак відповідач грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов правочину своєчасно Банку не сплачує, у зв`язку з чим станом на 18.09.2025 утворилася заборгованість в розмірі 179585,84 гривень, яка складається з 141687,78 грн. боргу за кредитом та 37898,06 грн - заборгованості по відсотках за користування кредитом. 
Позивач стверджує, що відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, в добровільному порядку заборгованість не погашає, що спонукало ініціатора позову звернутись до суду з вимогою про її стягнення в примусовому порядку.
Постановленою 03.11.2025 ухвалою суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області відкрив у справі спрощене позовне провадження з викликом сторін і надав відповідачу термін для подання відзиву на заявлену вимогу.
Представник позивача у судове засідання не з`явився про дату, час та місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку, у клопотанні доданому до позовної заяви просив суд розглядати справу без участі представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем його проживання, жодних заяв чи клопотань не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався.
Надіслані на його зареєстроване місце проживання судові повістки про виклик повернуті суду з відміткою про відсутність адресата за цією адресою.
Враховуючи, що в силу вимог ч.8 ст. 128 ЦПК України відповідач є особою, яка належним чином повідомлена про час та місце проведення судових засідань з розгляду справи, та зважаючи на відсутність визначених ст.223 ЦПК України підстав для відкладення судового засідання, суд постановив ухвалу про його проведення за відсутності представника позивача і відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.
Згідно із ст.129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.
Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.
Нормами ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
У свою чергу суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Крім того ч.2 ст.13 ЦПК України, яка регламентує диспозитивність цивільного судочинства, визначено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження укладення між сторонами кредитного договору та розміру заборгованості позивач надав:
1) Датовану 08.04.2016 «Анкету – Заявление о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в А-Банке», в якій наведені персональні дані відповідача – ОСОБА_1 , серія і номер паспорта НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2 , кодові питання та відповідь, адреси проживання та реєстрації, контактна інформація, інформація про сімейний стан (одружений, 1 дитина), відомості про працевлаштування та розмір заробітної плати.
Анкета – Заява містить дату «08.04.16» та два нерозбірливих підписи, вчинених від імені ОСОБА_1 та співробітника банку ОСОБА_3 .
Істотних умов правочину складена російською мовою Анкета – Заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку не містить, перекладу цього документу позивач суду не надав (а.с.36).
2) Довідку за картами, за змістом якої ОСОБА_1 відкритий рахунок № НОМЕР_3 та видані такі картки:
№ НОМЕР_4 строком дії до грудня місяця 2024 року;
№ НОМЕР_5 строком дії до грудня місяця 2031 року;
№ НОМЕР_6 строком дії до грудня місяця 2031 року;
№5169157304631074 строком дії до березня місяця 2021 року.
Відомості про ідентифікацію та верифікацію відповідача при відкритті рахунку, дата відкриття рахунку, дата видачі карток та їх вид, а також дата видачі довідки відсутні (а.с.97).
3)Довідку позивача за лімітами, за змістом якої ОСОБА_1 , кредитний договір б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC00000419132) від 08.04.2016 за період з 08.04.2016 по 18.09.2025, встановлювались кредитні ліміти: 0,00 грн. 08.04.2016; 7000,00 гривень 12.03.2018; 14000,00 грн. 12.07.2019; 34 000,00 грн. 06.09.2019; 50 000,00 грн. 04.02.2020; 33775,00 грн. 01.03.2022; 50 000,00 09.05.2023; 60 000,00 грн. 10.08.2023; 70 000,00 грн. 10.01.2024; 75000,00 грн. 23.05.2024; 100000,00 грн. 12.07.2024; 105 000,00 грн. 20.09.2024; 110000,00 грн. 15.10.2024; 141700,00 грн. 15.10.2024 (а.с.96).
Ініціатором встановлення ліміту клієнт зазначений тричі - у розмірі 0,00 гривень 08.04.2016, 7000,00 гривень 12.03.2018 та 14000,00 гривень 12.07.2019.
Всі інші зміни кредитного ліміту, як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення, відбувались за ініціативи банку (а.с. 96).
4)Розрахунок заборгованості за договором б/н від 08.04.2016, укладеного між АТ «Акцент –Банк» та клієнтом ОСОБА_1 , ЄДРПОУ- НОМЕР_7 , станом на 18.09.2025.
Виготовлений у вигляді таблиці розрахунок містить відомості про дату операції за розрахунками обліку заборгованості; про кількість днів, за які нарахована заборгованість; про залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); про сальдо, на яке в цьому періоді проценти не нараховуються; про залишок простроченої заборгованості; процентну ставку; процентну ставку прострочену; про нараховані відсотки на залишок поточної заборгованості; про залишок за процентами (поточними); про залишок за процентами (простроченими); про штраф; про суму погашення за кредитним договором; про загальний залишок заборгованості.
У розрахунку зазначений розмір поточної процентної ставки - 46,8 упродовж 08.04.2016 – 25.06.2020, 44,4 упродовж 30.06.2020 – 01.06.2021 та 40,8 упродовж 03.06.2021 – 16.09.2025.
Також у розрахунку зазначений розмір простроченої процентної ставки - 93,5999999999999 в період з 08.04.2016 по 25.06.2020, 88,8 в період з 30.06.2020 по 01.06.2021 та 81,5999999999999 в період з 03.06.2021 по 16.09.2025 (а.с.23 на звороті -35).
Поряд з цим, залишків заборгованості за кредитом на, які нараховуються проценти, інформацію щодо утворення простроченої заборгованості, на яку здійснюється нарахування процентів, повного обсягу платежів на погашення процентів, застосування процентної ставки поданий позивачем розрахунок не містить.
5)Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент –Банк» із викладенням прав та обов`язків банку, прав та обов`язків клієнта, відомостей про умови обслуговування кредитних карт ПАТ КБ ПриватБанку, умов поповнення карткового рахунку та вимог безпеки.
Дати створення Умов та Правил наданий витяг не містить, відомостей про його підписання відповідачем немає. 
Крім іншого, згідно з копією Анкети -Заяви відповідач приєднався до «Условий и Правил предоставления банковских услуг в А-Банке», а до позову позивач доєднав копію Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент – Банк». При цьому докази про переклад документу з російської на українську мову відсутні (а.с.99-105).
Перевіркою розділу «Умови та правила» на сайті https://a-bank.com.ua/terms суд встановив, що архів змін містить відомості з 01.07.2021 по нинішній час. Умови та Правила, до яких міг приєднатись відповідач, відсутні.
6) Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» та «Універсальна GOLD», в яких зазначено, що на картковому рахунку «Універсальна» розміщуються гривні і картка банком обслуговується безкоштовно; пільговий період складає 55 днів і діє за умови погашення до 25-го числа місяця, наступного за датою заборгованості; базова процентна ставка в місяць 3,9% «Універсальна» та 3,7% «Універсальна GOLD»; комісія за зняття власних коштів у банкоматах на території України - 1%, а за її межами – 2%; ефективна процента ставка 58,23% «Універсальна» та 56,44% - «Універсальна GOLD».
Дата створення цих тарифів банком відсутня, відомостей про підписання їх відповідачем немає, доказів на підтвердження того, який вид картки видавався відповідачу, не надано (а.с.105 на звороті, 106).
7) Копія паспорту громадянина України відповідача ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 із датованим 12.05.2020 засвідчувальним записом нерозбірливим підписом та словами « ОСОБА_1 » (а.с.106 на звороті, 107).
8) Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, за змістом якої в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань запис про АТ «АКЦЕНТ – БАНК» вчинений 01.02.2022. У Державній службі статистики АТ зареєстроване 30.06.1994, а в податкових органах 13.09.2001 та 23.10.2007. Вид економічної діяльності товариства – 64.19 «Інші види грошового посередництва» (а.с.107 на звороті, 108);
9) Довідку Національного банку України про припинення використання з 05.08.2021 попередньо виданої ліцензії у паперовій формі (а.с.108 на звороті). 
10) Копію витягу з Державного реєстру банків, відповідно до якої відомості про АТ «А-БАНК» до реєстру банків внесені 30.10.1992 і станом на 16.08.2021 Товариство мало чинну банківську ліцензію (а.с.109).
11) Копію витягу зі Статуту АТ «АКЦЕНТ – БАНК» в редакції на 30.09.2022 (а.с.109 на звороті - 113).
12) Датовану 18.09.2025 Виписку по картці ОСОБА_1 за період з 08.04.2016 по 18.09.2025, дослідженням якої суд встановив, що з 08.04.2016 по 01.09.2025 по рахунку НОМЕР_8 здійснювалися банківські операції з дебетовими картками "DNOO", зокрема, із зарахування або використання власних коштів (зарплата, соціальні виплати, поповнення) ОСОБА_1 ; операції з регулярного списання за кредитом «Розстрочка», тобто операції з автоматичного погашення рівними частинами щомісячного платежу з картки клієнта; операції зі зменшення залишку на рахунку відповідача (списання); операції зі списання відсотків за використання кредитного ліміту.
Водночас, ні Анкета – Заява, ні наданий суду витяг з Умов і Правил без зазначення дати, станом на яку вони зберігали свою чинність, не містять погоджених сторонами умов, які б надавали позивачу повноваження вчиняти операції зі списання коштів на власну користь.
Також виписка містить відомості про стягнення з відповідача 12892,81 грн. комісій, однак доказів на підтвердження того, відповідно до яких умов Договору це стягнення здійснене матеріали справи не містять.
У виписці позивач констатує, що сума витрат за зазначений вище період склала 1757406,29 грн, а сума зарахувань - 1580167,17 грн., сума утриманих комісії становить 12892,81 грн., а сума кеш беку - 3333,39 грн (а.с.37-95).
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент - Банк).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. 
Тобто з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 зробила висновок, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору банк дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.
Також, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).
Суд наголошує на тому, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент – Банк», які розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms, як невід`ємні частини спірного договору.
Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та витягом з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент – Банк», які розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі, пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.
При цьому, доказів того, що саме цей витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент – Банк» розумів відповідач ОСОБА_1 ознайомився і погодився з ним позивач не надає.
Більше того, згідно наданих позивачем Тарифів користування кредитною карткою базова процентна ставка в місяць 3,9% «Універсальна» та 3,7% «Універсальна GOLD». Водночас, заборгованість відповідача розрахована з розміру процентної ставки 46,8 упродовж 08.04.2016 – 25.06.2020, 44,4 упродовж 30.06.2020 – 01.06.2021 та 40,8 упродовж 03.06.2021 – 16.09.2025. А в період з 08.04.2016 по 25.06.2020 - 93,5999999999999 %, з 30.06.2020 по 01.06.2021 - 88,8% та 81,5999999999999 в період з 03.06.2021 по 16.09.2025, що взагалі не передбачено ні Умовами і Правилами, ні Тарифами.
Також суд враховує, що за змістом копії Анкети -Заяви відповідач приєднався до «Условий и Правил предоставления банковских услуг в А-Банке», а до позову позивач доєднав копію Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент – Банк». При цьому докази про переклад документу з російської на українську мову відсутні.
Перевіркою розділу «Умови та правила» на сайті https://a-bank.com.ua/terms суд встановив, що архів змін містить відомості з 01.07.2021 по нинішній час. Умови та Правила, до яких міг приєднатись відповідач у 2016 році архів не містить.
На переконання суду роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі №6-16цс15 і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Суд встановив, що позивач просить стягнути борг за Кредитним договором, який, за його твердженням, укладений шляхом підписання відповідачем 08.04.2016 «Анкети - Заявления о присоединении к Условиям и Првилам предоставления банковских услуг в А-Банке».
Зміст цього документу викладений іноземною мовою і даючи йому оцінку, як доказу суд вважає доцільним зазначити, що відповідно до ст. 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.
Згідно з частиною першою статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.
У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).
Відповідно до статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Суди ухвалюють рішення та оприлюднюють їх державною мовою у порядку, встановленому законом. Текст судового рішення складається з урахуванням стандартів державної мови.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.
Статтею 95 ЦПК України визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат». Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.
Якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус. Нотаріус засвідчує справжність підпису перекладача на перекладі тексту документа за правилами, передбаченими пунктом 6 глави 7 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Підпис перекладача на нотаріальному документі виконується ним власноручно у присутності нотаріуса. При засвідченні справжності підпису перекладача, нотаріусу необхідно встановити особу перекладача, а також його кваліфікацію.
У Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України прямо не вказано, яким кваліфікаційним вимогам повинен відповідати перекладач, а лише зазначено, що перекладач разом з документом, який встановлює його особу, повинен надати документ, що підтверджує його кваліфікацію.
Для перекладу надаються оригінали документів або їх нотаріально засвідчені копії. Документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, що подаються для засвідчення вірності перекладу або засвідчення справжності підпису перекладача, повинні бути з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення цілісності, пронумеровані і скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ.
Переклад робиться з усього тексту документа, в тому числі з печатки і штампу. Найчастіше переклад виконується на окремому аркуші чи аркушах. Він прикріплюється до оригіналу документа, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса та його печаткою.
Про необхідність подання документів до суду державною мовою зазначав також і Верховний Суд у постанові від 20.06.2019 у справі №910/4473/17.
Всупереч наведеному подана «Анкета – Заявление» складена іноземною мовою, на мову здійснення судочинства вона не переведена, тому суд позбавлений можливості сприймати її як допустимий доказ.
Крім іншого, суд враховує, що «Анкета – Заявление» погоджених сторонами умов про розмір бажаного кредитного ліміту та розмір процентної ставки за користування ним не містить.
Також суд звертає увагу, що додана до позовної заяви копія паспорта відповідача засвідчена останнім 12.05.2020, що спростовує доводи позивача про виникнення між сторонами договірних кредитних правовідносин саме 08.04.2016, оскільки для відкриття рахунку в банку ОСОБА_1 необхідно було пройти ідентифікацію і верифікацію, у тому числі і шляхом надання копій документів, які у 2016 році посвідчували його особу.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Водночас кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Зважаючи, що позивачем є юридична особа – банківська установа, яка має в своєму підпорядкуванні юридичний відділ, то представники позивача були обізнані із нормами процесуального права, які регламентують принципи цивільного судочинства, в тому числі й такий принцип як змагальність сторін, за яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та диспозитивність цивільного судочинства, за яким суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; учасник справи розпоряджається своїми права щодо предмету спору на власний розсуд та знає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
З врахуванням того, що позивач наголошує на тому, що відповідач 08.04.2016 підписав «Анкету-Заявление», згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, втім не надає документу, в якому би було зазначено про видачу картки з картковим лімітом, чи довідки про умови кредитування, які б містили підпис ОСОБА_1 , а надає копію не перекладеної на державну мову «Анкети – Заявления» від 08.04.16, в якій відсутні відомості про розмір процентної ставки за користування кредитними коштами та бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою, а також інші істотні умови договору кредитування, суд позбавлений можливості задовольнити заявлені банком позовні вимоги.
Отже, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, заявлені вимоги безпідставні та необґрунтовані належними та допустимими доказами. 
Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки позивач перед судом не довів заявлені до відповідача вимоги, сплачений судовий збір слід покласти на позивача.
Керуючись ст.12, 13, 76 - 81, 141, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 274, 287, 351 - 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов акціонерного товариства «Акцент-Банк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.
Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач: акціонерне товариство «Акцент-Банк» місцезнаходження: вул. Батумська, 11 м. Дніпро, 49074, код ЄДРПОУ 14360080.
Відповідач:  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Суддя Тетяна БАРСЬКА