Справа № 751/11011/25
Провадження № 2/750/1327/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
судді	Супруна О.П.,	
секретар	Юрченко А.А.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 751/11011/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в :

24.12.2025 ТОВ «Стар Файненс Груп» через систему «Електронний суд» звернулося до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з останньої заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 32460-07/2025 від 15.07.2025 у розмірі 52 500,00 грн, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору.
Суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова Топіха Р.М. ухвалою від 25.12.2025 справу передав на розгляд Деснянському районному суду м. Чернігова за територіальною підсудністю.
Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П. ухвалою від 26.01.2026 відкрив провадження у справі, призначив судове засідання для її розгляду по суті на 13.04.2026.
У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи сповіщалися в установленому законом порядку. Представник позивача в позовній заяві просив розглядати справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. 
За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, відповідно до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України).
На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом установлено, що 15.07.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 32460-07/2025, відповідно до умов якого товариство надало клієнту фінансовий кредит у розмірі 20 000,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності строком на 120 днів (до 11.11.2025), а клієнт зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах, визначених договором. Договір підписаний електронним підписом позичальника «Y571» (а.с. 7-14).
У пункті 3.1 договору визначено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом та комісія за видачу кредиту здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору.
За користування кредитом товариством нараховуються проценти в розмірі 0,90 % в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та комісія за видачу кредиту в сумі 2 000,00 грн (10 % від суми кредиту) (пункт 1.4 договору).
Відповідно до підпункту 1.4.1 пункту 1.4 договору денна процентна ставка складає 0,98 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у пункті 1.2 цього договору.
Згідно із Графіком платежів, що є додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 32460-07/2025 від 15.07.2024, сторони домовились, що позичальник 11.11.2025 (останній день повернення позики) поверне позикодавцю чисту суму кредиту у розмірі 43 600,00 грн, з яких: 20 000,00 грн – сума кредиту за договором; 21 600,00 грн – проценти за користування кредитом; 2 000,00 – комісія за надання кредиту (а.с. 15 зворот).
Кредит надається клієнту в безготівковій формі на його рахунок з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 хх-хххх-5800, про що йдеться в пункті 1.6 договору.
Свої зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту № 32460-07/2025 від 15.07.2024 позивач виконав у повному обсязі, шляхом зарахування кредитних коштів у сумі 20 000,00 грн на платіжну картку ОСОБА_1 , що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта 15.07.2025 на суму 20 000,00 грн, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua – 803271805 (а.с. 22), квитанцією про зарахування № 803271805 від 15.07.2025 (а.с. 23), а також відповіддю АТ «ПУМБ» від 03.03.2026 № КНО-07.8.5/3281БТ на запит суду.
Із розрахунку заборгованості за кредитним договором 32460-07/2025 від 15.07.2025 убачається, що за вказаним кредитним договором, станом на 04.12.2025 сума боргу відповідача становить 52 500,00 грн., з яких: 20 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 500,00 грн – сума заборгованості за відсотками, 2 000,00 грн – заборгованість за комісією, 10 000,00 грн – штраф (а.с. 24-25).
Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини п`ятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Із огляду на викладене вище, установлено, що відповідач підписала електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а тому суд доходить висновку, що факт укладення про Договору про надання фінансового кредиту № 32460-07/2025 від 15.07.2025 підтверджується матеріалами справи та узгоджується зі статтями 6, 627 ЦК України та статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Із підписаного відповідачем паспорта споживчого кредиту вбачається, що остання була ознайомлена з умовами користування отриманого нею споживчого кредиту та знала про умови щодо сплати процентів (а.с. 19-21).
Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними також підтверджено.
Уклавши даний договір на умовах, викладених в них, відповідач тим самим засвідчила свою згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
За змістом статей 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідач з власної волі уклала кредитний договір на визначених умовах кредитування, у тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, а тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за штрафом суд зазначає наступне.
Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Разом з тим, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
У подальшому Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», які були затверджені Законами України «Про затвердження Указу Президента України» «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжувався і він діє і на даний час.
Таким чином, ураховуючи, що позивачем нараховано штраф за невиконання ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором у сумі 10 000,00 грн у період дії воєнного стану, що суперечить положенням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відсутні підстави для її стягнення з відповідача, у зв`язку з чим вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Щодо нарахування комісії за надання кредиту суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
За приписами частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 11.02.2021 № 16 затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Пунктом 1.4 Договору про надання фінансового кредиту № 32460-07/2025 від 15.07.2025 передбачено, що комісія, пов`язана з наданням кредиту, – 2 000,00 грн. Нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору (а.с. 7 зворот).
Аналізуючи умови кредитного договору, суд доходить висновку про правомірність дій позивача щодо встановлення комісії за надання кредиту, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту.
Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.
Отже, суд дійшов висновку про неналежне виконання ОСОБА_1 грошових зобов`язань за Договором про надання фінансового кредиту № 32460-07/2025 від 15.07.2025 та стягнення з неї кредитної заборгованості в загальному розмірі 42 500,00 грн (20 000,00 грн + 20 500,00 грн + 2 000,00 грн).
Також, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог (80,95 %) у розмірі 1 960,93 грн.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Частково задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 32460-07/2025 від 15.07.2025 у розмірі 42 500,00 грн (сорок дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).
Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» 1 960,93 грн (одну тисячу дев`ятсот шістдесят гривень 93 копійки) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп», місцезнаходження: вул. Фізкультури, 30-В, м. Київ, код ЄДРПО – 44022416.
Відповідач:  ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 .

Суддя