Справа №463/315/26
Провадження №3/463/330/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Львів
Суддя Личаківського районного суду м. Львова – Стрепко Н.Л., з участю законних представників потерпілого ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянки України, фізичної особи-підприємця, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 5 листопада 2025 року за адресою: АДРЕСА_2 , будучи матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є учасником освітнього процесу у приміщенні Львівської середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №7 ЛМР, допустила систематичне здійснення булінгу (цькування) сином ОСОБА_4 , що полягало у психологічному насильстві, а саме приниженні честі та гідності малолітньої особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у тому числі із застосуванням засобів електронної комунікації (мобільного телефону), внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_5 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.
Матеріали справ надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 14 січня 2026 року та були призначені до розгляду в судових засіданнях.
Так в судовому засіданні 21 січня 2026 року у зв`язку з невизнанням особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, вини, в розгляді справи було оголошено перерву для виклику в засідання для надання пояснень законних представників потерпілого.
В наступному судовому засіданні 10 лютого 2026 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою у таке законних представників потерпілого та відсутністю відомостей про належне їх повідомлення про дату, час та місце розгляду. 
В судовому засіданні 26 лютого 2026 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 вину у вчиненні правопорушення заперечила. Вказала, що хоч до її сина і було два зауваження, однак такий не вчиняв систематичного булінгу потерпілого. При цьому зазначила, що потерпілий також шарпав її сина, провокував на дії у відповідь. Вважає, що діти поводяться так в силу свого віку. Вказала, що проводила з сином виховні бесіди.
Законний представник потерпілого – його мама ОСОБА_1 вказала, що діти знайомі з першого класу, разом ходили на карате, однак після переходу в п`ятий клас та об`єднання класів почалися ситуації, коли група з трьох хлопців включно з ОСОБА_4 висловлювали насмішки та образи в бік її сина ОСОБА_5 , зокрема одного разу ОСОБА_4 з іншими хлопцями заховали рюкзак сина, ще був випадок, коли ОСОБА_6 притиснув сина за шию, вважає, що останній вчиняв вказані дії з підбурювання інших хлопців. 5 листопада 2025 року педагогічний працівник школи показав їй відео, як діти насміхались з її сина, син казав їй, що ОСОБА_4 лякав його, що виставить це відео в соцмережі. Водночас вказала, що на засіданні комісії вони з мамою ОСОБА_4 - ОСОБА_3 порозумілись, після вказаних подій ще були випадки образ в бік її сина, однак також одного разу ОСОБА_4 за сина заступився.
Законний представник потерпілого – його батько ОСОБА_2 підтримав пояснення дружини.
Оглянувши зібрані матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до наступного.
Частиною 1 ст. 173-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.
При цьому згідно з частиною 3 вказаної статті Кодексу діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, - тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до сорока годин.
Відповідно до пункту 1 ч. 2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії булінгу (цькуванню)» № 2657-VIII від 18 грудня 2018 року у Законі України «Про освіту» частину першу статті 1 доповнити пунктом 3-1 такого змісту:
«3-1) булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.
Типовими ознаками булінгу (цькування) є:
систематичність (повторюваність) діяння;
наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності);
дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого».
Так з рапорту інспектора СЮП ВП ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області Кушнір О. від 9 січня 2026 року вбачається, що на розгляді у працівників СЮП перебували матеріали за зверненням адміністрації Львівської середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №7 ЛМР, які зареєстровані в ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області за вх. № 156759-2025 від 25 листопада 2025 року, щодо можливого вчинення булінгу учасниками освітнього процесу відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході проведення перевірки згідно протоколу № 1 засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) від 10 листопада 2025 року, копії звернення батька ОСОБА_2 та пояснення матері ОСОБА_1 встановлено, що малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиняв відносно ОСОБА_5 неправомірні дії систематичного характеру, а саме: 5 вересня 2025 року під час уроку спільно із декількома однокласниками заховав рюкзак ОСОБА_7 та в подальшому насміхався з нього коли останній його шукав, вказана подія відбулась двічі, про що додається скріншот листування батьківського чату. У жовтні на коридорі навчального закладу зловив ОСОБА_7 за шию та притиснув до дверей, в результаті чого підійшла вчитель та зупинила вказані дії, однак такий випадок ОСОБА_8 заперечує. Також ОСОБА_8 неодноразово знімав на відео ОСОБА_7 без його згоди, вказані відео поширював між однокласниками та погрожував поширити у соціальних мережах, відеозапис додається. 5 листопада 2025 року під час уроку з англійської мови насміхався з ОСОБА_7 коли його однокласники намагались зняти з нього штани, такі дії згідно протоколу засідання комісії підтвердила адміністрація школи, однак ОСОБА_8 заперечує свою участі у вказаному випадку. Враховуючи наведене встановлено, що дії ОСОБА_8 мають систематичний характер та ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-4 КУпАП.
При цьому викладені в рапорті обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи протоколом №1 засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) Львівської середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №7 ЛМР від 10 листопада 2025 року, з якого вбачається, що за результатами засідання учасниками було встановлено наявність в діях в тому числі ОСОБА_4 ознак булінгу щодо ОСОБА_5 , заявою ОСОБА_2 від 5 листопада 2025 року, який посилався на неодноразове цькування його сина однокласниками, в тому числі ОСОБА_4 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 5 січня 2026 року, яка зазначала в таких про випадки цькування його сина в тому числі ОСОБА_4 , письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 9 січня 2026 року, в яких остання визнавала факт кількох випадків ображання її сином ОСОБА_5 , перепискою з батьківського чату, що підтверджувала факт вказаних конфліктних ситуацій між дітьми, долученим відеозаписом, знятим ОСОБА_4 , на якому зафіксовано переслідування дітьми ОСОБА_5 та висловлювання образливих звертань в його бік.
Окрім того з долученої копії консультації дитячого психолога КНП «1 територіальне медичне об`єднання Львова» вбачається, що під час бесіди ОСОБА_5 повідомив про систематичне цькування з боку однокласників: словесні образи, висміювання, ігнорування, що викликає в нього високий рівень емоційного напруження, в умовах стресу проявляються ознаки можливого мовленнєвого порушення, спричиненого тривогою.
Оскільки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітнім – станом на час розгляду справи судом йому виповнилось десять років, відтак відповідальність за його дії покладається на батьків, у даному випадку на його маму ОСОБА_3 .
Враховуючи викладене вважаю, що ОСОБА_3 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.
Проте, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі слід закрити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
З огляду на ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення
Як вбачається з матеріалів справи, подія відбулася 5 листопада 2025 року, дане правопорушення не є триваючим, протокол про адміністративне правопорушення було складено лише 9 січня 2026 року та адміністративні матеріали за таким надійшли до суду 14 січня 2026 року, розгляд справи двічі відкладався для забезпечення участі у такому законних представників потерпілого, у зв`язку з чим справа розглядається судом по суті 26 лютого 2026 року, відтак станом на день розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення.
За змістом п. 7 ст. 247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Беручи до уваги наведене вище, те, що на даний час строки накладення адміністративного стягнення закінчились, що виключає провадження у справі, а тому провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст. 9, 38, 173-4, 247, 268, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

провадження в адміністративній справі про вчинення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

 
Суддя: Стрепко Н.Л.