Справа153/178/26
Провадження2/153/87/26-ц

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2026 р. м.Ямпіль 

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області
Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.
за участю секретаря судового засідання Шарко Л.В.
сторони та інші учасники справи: позивач ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Коваленко М.В., відповідач ОСОБА_2 , 
розглянувши цивільну справу №153/178/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом. Вказав, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 31.10.2025 в справі №153/1641/25, шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано. Також, відповідно до судового наказу судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 29.10.2025 стягнуто з відповідачки на його користь аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини. Позивач вказує, що після розірвання шлюбу відповідачка залишила сім`ю та влаштовує своє життя на власний розсуд. На даний час йому достовірно відомо, що відповідачка близько шести місяців тому виїхала в місто Вінниця, де працює і проживає. А донька проживає спільно із ним в квартирі, що розташована по АДРЕСА_1 . Умови проживання доньки на належному рівні, санітарно-гігієнічний стан добрий, наявний дитячий куточок та письмові столи для занять, одяг, книги, комп`ютерна техніка. Донька ОСОБА_3 є ученицею Гуманітарного ліцею Ямпільської міської ради, навчається на відмінно, позивач постійно приймає участь в її навчанні, контролюю підготовку до уроків, спілкується з класним керівником та учителями. Позивач стверджує, що мати дитини ОСОБА_2 вихованням та утриманням дитини не займається, а тому постало питання щодо встановлення факту самостійного утримання та виховання дитини саме батьком, метою якого є отримання відповідних пільг та соціальних гарантій від держави, виїзд з дитиною за кордон, необхідність отримання можливості одноосібного звернення батьком до державних, медичних та освітніх закладів, від імені та в інтересах дитини. Отже, рішення суду про встановлення факту виховання дитини позивачеві необхідно лише для забезпечення прав дитини. Так як мати дитини з липня 2025 року самоусунулась від її утримання та виховання, а батько самостійно займається вихованням та утриманням доньки, забезпечую її матеріально та піклується про неї, має житло, в якому створені належні умови для проживання та розвитку дитини. Позивач як батько виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує доньку усім необхідним, проявляє батьківську турботу, піклується про її фізичний та духовний розвиток, піклується про стан здоров`я, цікавиться її успіхами, виявляє інтерес до її внутрішнього світу. В зв`язку з вище викладеним, просить суд встановити факт, який має юридичне значення, а саме те, що він ОСОБА_1 здійснює самостійне виховання та утримання дитини ОСОБА_4 без участі її матері ОСОБА_2 .
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні просить позовну заяву задовольнити. Вказав, що вони із дружиною не проживають разом до одного року. Дружина проживає та працює у місті Вінниця. А він разом із донькою та батьком у місті Ямполі. Він займається повним вихованням та утриманням доньки. Дружина інколи телефонує до доньки як мати. Зазначив, що встановлення даного факту йому потрібне для захисту інтересів дитини. 
Представник позивача адвокат Коваленко М.В., який діє на підставі Ордеру серії АВ №1270363 від 04.02.2026 позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 заявлені вимоги визнала частково. Вказала, що у них так склалися обставини, що вони розійшлися. Чоловік із донькою залишився проживати у місті Ямполі, а вона проживає та працює у місті Вінниця, займається своєю кар`єрою. Вказала, що чоловік займається вихованням та утриманням доньки. Вона як мати телефонує до ОСОБА_5 . 
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№1398 від 03.03.2026, в якій просить суд справу розглядати в її відсутність, при вирішенні питання покладаються на розсуд суду.
Заяви, клопотання: клопотання представника позивача адвоката Коваленко М.В. про приєднання доказів до матеріалів цивільної справи (а.с.35-36); клопотання представника позивача про виклик і допит свідків (а.с.40). 
Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 23.02.2026 (а.с.30-32), задоволено клопотання представника позивача про долучення доказів до матеріалів справи, закриття підготовчого судового засідання, виклик свідків та призначення справи до судового розгляду (а.с.42-43), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами та без виходу суду до нарадчої кімнати.
Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши їх позицію, а також вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку:
Із показів свідка ОСОБА_6 даних ним у судовому засіданні судом встановлено, що він працює разом із позивачем. Позивач займається повністю утриманням та вихованням доньки, так як бувша дружина позивача переїхала у місто Вінницю. Позивач водить та забирає дитину із школи, готує, та все інше робить.
Із показань свідка ОСОБА_1 даних ним у судовому засіданні судом встановлено, що він є батьком позивача. Вказав, що вони проживають втрьох – він, син та онучка. Він допомагає синові із утриманням та вихованням ОСОБА_5 , інколи водить та забирає із школи, інколи приготує їсти. Всім утриманням ОСОБА_5 займається його син. ОСОБА_7 невістка переїхала у місто Вінницю.
Із пояснень малолітньої ОСОБА_4 даних нею у судовому засіданні судом встановлено, що у неї найкращі тато та мама. У неї 09 лютого було день народження, то у неї було сімнадцять діток на святі, і у неї було найкраще свято. Вказала, що вона проживає разом із татом та дідусем. Все їй купує тато. Мама проживає у місті Вінниця, і вона інколи їздить до мами в гості.
Із копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 03.06.2004 та витягу з реєстру територіальної громади (а.с.11-12) судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в місті Ямполі Вінницької області, зареєстрований АДРЕСА_1 . 
Із копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 19.08.2016 (а.с.13) судом встановлено, що 19.08.2016 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_8 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».
Із копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 14.02.2017 (а.с.14) судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Ямполі Ямпільського району Вінницької області народилася ОСОБА_3 , батьками якої записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 
З копії Витягу з реєстру територіальної громади №2025/015197298 від 16.10.2025 (а.с.15) судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із 05.04.2017 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 
З копії Відомості про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №13-04/01/7120 від 16.10.2025 (а.с.16) судом встановлено, що в житловому приміщені за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , зареєстровані ОСОБА_3 з 05.04.2017 по т.ч. та ОСОБА_1 з 09.03.2005 по т.ч.
Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області №153/1641/25 від 31.10.2025 (а.с.17-20) судом встановлено, що розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Із копії Судового наказу Ямпільського районного суду Вінницької області від 29.10.2025 номер справи 153/1727/25 (а.с.21) судом встановлено, що стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.
Із Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини (а.с.22) судом встановлено, що за адресою по АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , свідчення про проживання підтверджують ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Житлово-побутові умови проживання дитини задовільні, в квартирі у наявності все для життєдіяльності. 
Із копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_6 виданого 02.09.2016 та Витягу з реєстру територіальної громади (а.с.23-25) судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , народилася в селі Біла Ямпільського району Вінницької області, зареєстрована по АДРЕСА_2 .
Із довідки №01-48/58 від 09.02.2026 виданої класним керівником Гуманітарного ліцею Ямпільської міської ради (а.с.36) судом встановлено, що батько ОСОБА_1 одноосібно займається вихованням доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учениці 3-Б класу Гуманітарного ліцею Ямпільської міської ради Вінницької області. Впродовж навчання дитини, мати ОСОБА_12 навчально-виховним процесом доньки не займалася. 
Позивач стверджує, що встановлення факту що має юридичне значення є важливим для малолітньої дитини, законним представником якої він є, оскільки від цього залежить забезпечення інтересів доньки, в тому числі для реалізації прав малолітньої дитини та інтереси дитини. Так, встановлення цього факту, крім іншого, впливає на можливі гарантії, передбачені Сімейним кодексом України, отримання відповідних пільг та соціальних гарантій від держави, виїзд з дитиною за кордон, необхідність отримання можливості одноосібного звернення батьком до державних, медичних та освітніх закладів, від імені та в інтересах дитини, тощо. 
Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Як визначено ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Статтею 51 Конституції України, ч.2-3 ст.5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 11.09.2024 у справі №201/5972/22 дійшла висновку, що подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, оскільки за встановлених у цій справі обставин існує спір про право щодо участі одного з батьків у вихованні.
Так, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що в цій справі наявний спір про право, зокрема спір щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та/або ухилення від участі у вихованні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження з обов`язковим залученням органу опіки та піклування.
Доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та, безумовно, впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.
Такий факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини.
Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена ч.1 ст.15 СК України невідчужуваність сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що становить предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини.
З урахуванням закріпленого в сімейному законодавстві принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, у тому числі від обов`язків виховання дитини, питання, заявлене батьком у цій справі, не може з`ясовуватися безвідносно до дій другого з батьків та може вирішуватись у межах спору про право між батьками дитини в позовному провадженні.
На підставі вищенаведеного, суд вважає, що встановлення факту утримання та виховання самостійно позивачем своєї дитини впливає на можливість здійснення ним права на захист прав та інтересів дитини, діяти в інтересах дитини у випадках передбачених Законом незалежно від волі матері дитини, отримання відповідних пільг та соціальних гарантій від держави, виїзд з дитиною за кордон, необхідність отримання можливості одноосібного звернення батьком до державних, медичних та освітніх закладів, від імені та в інтересах дитини.
Враховуючи вищенаведені норми законодавства та встановлені обставини, суд вважає правильним та доцільним задовольнити позов та встановити факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 малолітньої доньки ОСОБА_4 без участі її матері ОСОБА_2 .
При вирішенні питання щодо понесених судових витрат, а саме по оплаті судового збору, то суд вважає за необхідне, у відповідності із ст.141 ЦПК України стягнути їх із відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-5, 12-13, 258, 259, 263, 264, 265, 351, 352, 353, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити. 
Встановити факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований АДРЕСА_1 , своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , без участі її матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , проживаючуї АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1331 гривню 20 копійок.
Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Головуючий Т. В. Гаврилюк