Єдиний унікальний номер 341/65/25 
Номер провадження 2/341/34/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року       місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області, у складі:
головуючого судді     Аннишина С.І.,
за участю
секретаря судового засідання:   Рарик В.С.,
представників позивача     ОСОБА_1 , Козар С.О.,
відповідачки      ОСОБА_2 ,
третіх осіб   ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Бурштинської міської ради, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:  ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Служба у справах дітей Бурштинської міської ради звернулася в суд з позовом в інтересах малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 та ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
У позові просить позбавити батьківських прав відповідачів та стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1281 (одна тисяча двісті вісімдесят одна) гривня 50 копійок, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову Служба у справах дітей посилається на те, що ОСОБА_2 , є матір?ю малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями, належної уваги та догляду дитині не надає. Батько дитини - ОСОБА_7 , з ними не проживає, його місце перебування невідоме. Зі слів матері дитини, ОСОБА_7 не є біологічним батьком малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки пара давно фактично розійшлася, однак офіційно не розлучена і, згідно з чинним законодавством у свідоцтві про народження дитини реєстрація батька проведена відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України.
Малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку служби у справах дітей Бурштинської міської ради з 21.07.2023 року як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах, у зв?язку із проживанням у сім?ї, де мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків. 
Службою у справах дітей встановлено, що ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями, у стані алкогольного сп`яніння вона не забезпечує належного догляду за дитиною, не цікавиться її потребами, розвитком та станом здоров`я. Також встановлено випадки тривалої відсутності матері за місцем проживання, залишення малолітньої дитини без належного нагляду.  
Батько ОСОБА_7 , не є біологічним батьком дитини та жодної участі у вихованні дитини не бере. Жодних матеріальних та моральних зобов`язань перед дитиною він не виконує.
Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_7 відносно малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого Рішенням виконавчого комітету Бурштинської міської ради від 25.09.2024 № 480, комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_7 відносно малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На засіданні комісії, ОСОБА_2 не з`явилася
Оскільки батьки свідомого ухиляються від виховання дитини та нехтують своїми обов`язками, Служба у справах дітей просить позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_7 батьківських прав відносно їхньої малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передати її на опікування органу опіки і піклування - виконавчому комітету Бурштинської міської ради. Присудити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь та утримання ОСОБА_6 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Ухвалою суду від 15 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 14 березня 2025 року до участі у справі, залучено як треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Ухвалою суду від 29 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
Представники Служби у справах дітей Бурштинської міської ради - Козар С.О. та Кошель Я.С. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснили, що мати дитини не належно виконує батьківські обов`язки, офіційно ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, вдома нерідко присутні сторонні особи чоловічої статі. Дитина садочок не відвідує, дуже погано харчується. Малолітня ОСОБА_6 з липня 2023 року перебуває на обліку служби у справах дітей Бурштинської міської ради як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Питання щодо позбавлення батьків батьківських прав вже неодноразово піднімалося на засіданні міської ради. Неодноразові розмови працівників служби з ОСОБА_2 щодо зміни її поведінки та способу життя не дали жодного результату. Відповідачка обіцяє змінитися, однак на практиці нічого не робить. З 04.09.2024 ОСОБА_6 перебуває в Івано-Франківському обласному центрі соціально - психологічної реабілітації дітей, за період перебування ОСОБА_8 в Центрі з вересня 2024 року до листопада 2025 року мати відвідувала її лічені рази В листопаді 2025 року дитину влаштували в патронатну сім`ю в с. Жураки Івано-Франківського (колишнього – Богородчанського) району, В грудні 2025 року ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння прийшла до Служби у справах дітей, влаштувавши скандал через те, що їй не повідомили про місце перебування дитини, однак після того жодного разу дитину не відвідала. На протязі всього часу з моменту поступлення малолітньої ОСОБА_6 в Центр до часу ухвалення рішення відповідачка не вживає жодних заходів щодо виправлення ситуації, не вчиняла жодних дій щодо повернення дитини в сім`ю, жодних письмових чи усних звернень від неї з цього приводу до Служби у справах дітей не було. Враховуючи наведене, просять позов задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 , мати дитини, проти задоволення позову заперечила. Підтвердила, що відповідач ОСОБА_7 не є біологічним батьком дитини, оскільки з 2013 року вони припинили відносини та не проживають разом. Пояснила, що на даний час проживає з іншим чоловіком у цивільному шлюбі. Періодично зловживає спиртними напоями, однак намагається виправитися. Проходила реабілітацію в спеціалізованому центрі з психологом. Влаштувалася на роботу неофіційно, а також записала дитину до дитячого дошкільного закладу. Під час перебування дитини в Івано-Франківському обласному центрі соціально - психологічної реабілітації дітей по мірі можливості відвідувала разом зі своєю матір`ю - бабусею дитини. Разом з тим, після влаштування дитини у патронатну сім`ю в с. Жураки дитину вона не відвідувала через те, що та місцевість їй невідома та знаходиться далеко від її місця проживання в м. Бурштин. На запитання суду щодо режиму роботи сторона повідомила, що працює з 08:00 до 20:00 год та не має достатньо часу для постійного догляду за дитиною. В службу у справах дітей Бурштинської міської ради щодо повернення їй доньки ОСОБА_8 не зверталася, пояснивши, що не може знайти спільної мови з працівниками служби. Також не зверталася вона і в службу у справах дітей Богородчанської селищної ради, тому що не має можливості це зробити. Просила суд не позбавляти її батьківських прав щодо дочки ОСОБА_8 .
Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належними чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду на останню відому адресу місця проживання, та шляхом оголошення на веб-сайті Судової влади України. 
Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_7 призваний на військову службу за мобілізацією у Збройні Сили України. Відповідно до його заяви від 25.11.2025 , яка скерована до Служби у справах дітей Бурштинської міської ради, він надає згоду на позбавлення його батьківських права відносно малолітньої дитини ОСОБА_6 , оскільки не є її біологічним батьком. З матір`ю дитини - ОСОБА_2 не проживає з 2013 року, згідно з рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 01.09.2025 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розірвано (т.2, а.с. 33-37).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача -  ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснила, що є бабусею малолітньої - ОСОБА_6 , щодо позбавлення її дочки - ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_6 заперечила. Пояснила, що відповідачка винна у ситуації, що склалася, та справді інколи зловживає спиртними напоями, однак у догляді за дитиною вона їй періодично допомагає. Під час перебування дитини у Центрі відвідувала її разом з дочкою, дарували дитині гостинці.
Третя особи, які не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача  ОСОБА_4 та  ОСОБА_3 в судовому засіданні, пояснили, що вони є синами ОСОБА_2 , та відповідно, рідними братами малолітньої ОСОБА_6 . Сини досягли повноліття та самостійно влаштовують своє життя без участі матері. Чіткої позиції щодо пред`явлених Службою у справах дітей позовних вимог до їх матері в судовому засіданні не висловили. 
Свідок ОСОБА_9 , пояснила, що є працівником ювенальної превенції Галицького РУП. Здійснювала неодноразові відвідини сім`ї Братусь, оскільки малолітня ОСОБА_8 знаходиться на обліку як дитина, яка перебуває у важких життєвих обставинах у зв`язку з проживанням у сім`ї, де мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Повідомила, що ОСОБА_6 двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків. Під час неодноразових відвідин сім`ї Братусь встановлено, що ОСОБА_6 постійно зловживає алкогольні напої, в квартирі часто перебувають невідомі особи чоловічої статі, деколи її взагалі немає вдома, а дитина залишається одна. Дитина була налякана, не йшла на контакт, у житловому приміщенні відчувався стійкий запах алкоголю та сигарет. В 2024 році відповідачка разом з малолітньою донькою перебувала на реабілітації в Івано-Франківському обласному центрі соціально - психологічної реабілітації дітей сел. Верховина, однак через деякий час перебування там почала зловживати алкогольними напоями, що в свою чергу вплинуло на погіршенні її ставлення до дитини та повному ігноруванні її інтересів. 04 вересня 2024 року було прийнято рішення про передачу дитини до Івано-Франківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Вона, як правник ювенальної превенції, особисто відвідувала дитину в реабілітаційному центрі двічі. За її спостереженнями, дитина пішла на контакт, стала більш відкритою, почала спілкуватися та посміхатися, охоче йшла на руки. Також, зі слів свідка, фізичний стан дитини покращився, вона стала значно сильнішою. Свідок зазначила, що, на її думку, дитині наразі краще перебувати в реабілітаційному центрі, ніж разом із матір`ю.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю ОСОБА_7 , який є відповідачем у даній справі. Ії син не є біологічним батьком дитини, оскільки з відповідачкою ОСОБА_2 спільно не проживає з 2013 року. Причиною припинення спільного проживання та розриву стосунків, зі слів свідка, був аморальний спосіб життя ОСОБА_11 , постійне зловживання нею алкогольними напоями. У їхньому шлюбі народилося троє дітей ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , проте відповідачка не виконувала належним чином свої батьківські обов`язки щодо їх виховання. За словами свідка, мати залишала дітей без нагляду на кілька днів, не приділяла їм достатньо часу, траплялися випадки, коли діти були голодні та фактично росли без належної материнської уваги і турботи. Свідок неодноразово робила їй зауваження з цього приводу, однак ОСОБА_2 на них не реагувала та виганяла її під час відвідин. Вона, як бабуся, часто допомагала у вихованні онуків і та догляді за ними. Старшу дочку відповідачки – ОСОБА_12 виховувала вона особисто зі своїм колишнім чоловіком. Свідок також пояснила, що зі слів молодших онуків - ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , саме вони часто доглядали за маленькою сестрою ОСОБА_8 , оскільки мати цього робити не хотіла. З цього приводу свідок спілкувалася і з матір`ю відповідачки – ОСОБА_5 , однак вона на прохання свідка якимось чином вплинути на доньку жодним чином не реагувала.
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи.
Судом встановлено, що  ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , виданого Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 02.07.2021 (т.1, а.с.4).
 
Відповідно до інформації, наданої Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області №25.3.6-18/24 від 10.08.2023 (т. 1, а.с.7), відомості про батька в актовому записі про народження ОСОБА_6 , вказано відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України (якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини).
 
З пояснень, наданих в судовому засіданні відповідачкою ОСОБА_2 та свідком ОСОБА_10 вбачається, що, відповідач ОСОБА_7 не є біологічним батьком малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний факт підтвердив і у своєму зверненні відповідач ОСОБА_7 . Оскільки пара давно фактично розійшлася, однак офіційно перебувала у зареєстрованому шлюбі на момент народження ОСОБА_6 , у свідоцтві про народження реєстрація була проведена відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України.
 
Згідно з рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 01.09.2025 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розірвано (т. 1, а.с.214, 215).
 
ОСОБА_2 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 .
 
Відповідно до звернення Служби у справах дітей №09/13-45/275 від 11.09.2024 до Галицького ВП ГУНП в Івано-Франківські області «Про встановлення місця перебування ОСОБА_7 » місце проживання ОСОБА_7 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 (т.1, а.с.23).
 
Малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку служби у справах дітей Бурштинської міської ради з 21.07.2023 року як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах у зв?язку із проживанням у сім?ї, де мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків (Наказ Служби у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області №10 «Про взяття ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах», т.1, а.с.6). 
 
Відповідно до Рішення комісії з питань захисту прав дитини від 12.09.2023 №39 «Про стан виконання батьківських обов`язків прав ОСОБА_2 та ОСОБА_7 відносно малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », питання про стан виконання батьківських обов`язків уже неодноразово піднімалося на комісії та на короткий термін давало позитивний результат. Але потім все знову повторювалось і мати ОСОБА_2 неодноразово залишала дітей самих вдома, а при поверненні могла бути в стані алкогольного сп`яніння. На засідання комісії ОСОБА_2 не з`явилась. (т.1, а.с.8). 
 
06.02.2024 року з ОСОБА_2 за адресою по АДРЕСА_1 проведено бесіду, де її ознайомлено з законодавством України щодо обов`язків батьків з утримання, виховання та навчання неповнолітніх дітей. Комісія вирішила розглянути на засіданні питання про стан виконання батьківських обов`язків та доцільність позбавлення батьківських прав (т.1, а.с.9).
 
Відповідно до Рішення комісії з питань захисту прав дитини від 13.02.2024 № 12 «Про стан виконання батьківських обов`язків та доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_7 відносно їх малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », на засідання комісії ОСОБА_2 не з?явилась, хоча була належним чином повідомлена. Під час засідання мати відповіла на телефонний дзвінок працівника служби у справах дітей - ОСОБА_1 і повідомила, що не змогла прийти на засідання, оскільки погано себе почуває. З нею було проведено бесіду, під час якої члени комісії наголосили, що дитину необхідно влаштувати в дитячий садочок, на що було надано термін один тиждень. Також мати пообіцяла з?явитись на наступне засідання комісії з питань захисту прав дитини. Тому було прийнято рішення перенести дане питання на наступне засідання комісії з питань захисту прав дитини Бурштинської міської ради (т.1, а.с.11).
 
Згідно з Рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 05.03.2024 №21 «Про стан виконання батьківських обов`язків та доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_7 відносно їх малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », ІНФОРМАЦІЯ_3 під час здійснення профілактичного рейду працівниками служби справах дітей знову було відвідано сім?ю Братусь. На момент відвідування матері - ОСОБА_2 не було вдома.
 
Зі слів присутньої бабусі - ОСОБА_5 мати вийшла до магазину і має скоро повернутися. На час відсутності матері малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала під її наглядом.
 
Пізніше, того ж дня, під час телефонної розмови з працівником ювенальної превенції ОСОБА_15 стало відомо про те, що ОСОБА_2 вдома немає уже близько десяти днів. Її місце знаходження невідоме. Весь цей час малолітньою дитиною опікується бабуся.
 
04.03.2024 року під час повторного відвідування мати ОСОБА_2 уже була вдома, у тверезому та адекватному стані. Свою відсутність не змогла пояснити, однак пообіцяла, подібне більше не повториться.
 
На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулось 05.03.2024, з матір?ю було проведено бесіду про її обов?язок по утриманню та вихованню дитини. членами комісії було запропоновано звернутись до Центру безоплатної правової допомоги для консультації з оформлення та подачі позовних заяв до суду про розлучення та визнання батьківства біологічного батька малолітньої. Матері також було запропоновано влаштувати з малолітньою донькою до центру соціально-психологічної допомоги, де їй зможуть надавати кваліфіковану допомогу для розв`язання проблем з алкоголем. Присутня мати ОСОБА_2 погодилась із всіма запропонованими методами та висловила своє бажання виправитись для кращого майбутнього своєї дитини. Комісія з питань захисту прав дитини Бурштинської міської ради вирішила влаштувати ОСОБА_2 з малолітньою дочкою ОСОБА_6 на тимчасове перебування в центр соціально-психологічної допомоги для розв`язання проблем з алкоголем (т.1, а.с. 14).
 
14.03.2024 Служба у справах дітей Бурштинської міської ради, звернулася з проханням до Верховинського Центру соціально-психологічної допомоги з проханням надати можливість перебувати ОСОБА_2 та її малолітній дочці ОСОБА_6 у центрі терміном на 1 місяць, з метою забезпечення соціального захисту дитини та запобіганню дитячій безпритульності (зверненння головного спеціаліста служби у справах дітей ОСОБА_16 №21/13-48/87 від 14.03.2024, (т.1, а.с.15).
 
Відповідно до характеристики ОСОБА_2 з Івано-Франківського обласного центру соціально-психологічної допомоги в селищі Верховина, де перебувала ОСОБА_2 разом із малолітньою донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період з 14.03.2024 по 11.07.2024, в перші дні проживання ЦСПД ОСОБА_2 намагалася проявляти себе з хорошої сторони. Докладати зусиль до того, щоб дбайливо ставитись до своєї доньки, належним чином, забезпечувати першочергові потреби та піклуватись про її здоров?я. До інших мешканців та працівників Центру ставилась ввічливо та доброзичливо. Однак, під час подальшого проживання, за жінкою прослідковувалось систематичне зловживання спиртними напоями. В стані алкогольного сп?яніння проявлялось недбале ставлення до доньки, агресивна поведінка у відношенню до неї, жінка першочергово задовольнила власні бажання та не приділяла належної уваги своїй дитині. Незважаючи на всі зусилля спеціалістів закладу, поведінка матері не піддавалася корекції, що в свою чергу створювало несприятливі умови для всебічного та повноцінного розвитку дитини. ОСОБА_2 не вміла планувати сімейний бюджет, нераціонально використовувала кошти. В розмовах із працівниками постійно використовувала відмовки та порожні обіцянки (а.с.18).
 
Згідно з інформацією з Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг Бурштинської міської ради «Довір`я» №84/03-24 від 11.09.2024, сім`я Братусь перебувала під соціальним супроводом КЗ ЦНСП «Довір`я» (т.1, а.с. 24).
 
Відповідно до Висновку оцінки потреб сім`ї, складеним КЗ «Центр надання соціальних послуг Бурштинської міської ради «Довір`я», соціальну підтримку сім`ї Братусь завершено з мінімізованим результатом і закінченням строку дії договору про надання соціальних послуг (т.1, а.с.25, 26).
 
Згідно з інформацією, наданою Івано-Франківським РУП ГУНП в Івано-Франківській області №54843 від 04.04.2025 відносно ОСОБА_2 , за автоматизованими обліками відомостей персонально-довідкового обліку складався адміністративний протокол №ВАД206946 від 09.09.2024 за частиною 1 статті 184 КУпАП за невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей (т.1, а.с.156).
 
Відповідно до Рішення комісії з питань захисту прав дитини від 09.09.2024 № 84 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_7 відносно їх малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » (т.1, а.с.29-30), 04.09.2024 року до працівниці служби у справах дітей Бурштинської міської ради поступив анонімний дзвінок з повідомленням про те, що ОСОБА_2 розпиває алкогольні напої з іншими чоловіками, а дитина перебуває одна вдома. При здійснення телефонного дзвінка до громадянки ОСОБА_2 слухавку підняла малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і повідомила, що сама вдома, де мама не знає. В той же день після підтвердження факту залишення дитини старшим інспектором ювенальної превенції майором поліції Зоряною Городецькою було передано малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до Івано-Франківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей (акт прийому дитини до Центру від 04.09.2024, т.1, а.с. 22).
 
Даним рішення рекомендовано виконкому Бурштинської міської ради затвердити висновок, в якому прийнято вважати за доцільне позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_7 відносно малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_7 відносно малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Бурштинської міської ради від 25.09.2024 № 480, ОСОБА_2 не демонструє належного рівня відповідальності за свої прагне виправити ситуацію, незважаючи на численні зауваження. Її поведінка свідчить про байдужість до добробуту та майбутнього дитини. Комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_7 відносно малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1, а.с. 33-35).  Згідно з Інформаційною довідкою, виданою 10.10.2024 Івано-Франківським обласним центром соціально - психологічної реабілітації дітей, на момент поступлення до Центру - 04.09.2024, дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , налякана, голодна, в занедбаному стані (т.1, а.с.31).
 
Відповідно до психологічної характеристики ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина виховується в неповній сім`ї матір`ю ОСОБА_2 . Контактує з дорослими та однолітками вибірково, за власним бажанням. Гра відповідає віку, у грі допитлива, піддається впливу більш активних дітей. Серед дітей найкраще контактує із однолітками (наслідує, довіряє). Увага нестійка, пам?ять розвинена слабо, не проявляє цікавості на заняттях, не доводить завдання до кінця. Спостерігаються спонтанні емоційні прояви (дратується, вередує). Мовлення дитини не відповідає віковій нормі. У дівчинки відсутні самостійні зв?язні висловлювання. ОСОБА_8 знаходиться у комфортно стабільному середовищі, отримує належний догляд. Також встановлено, що дитина не схильна до цькування інших дітей. Мати та бабуся дитини за час перебування останньої у Центрі відвідали її один раз - 06.10.2024р. Мати з дитиною емоційно близькі, стосунки добрі (теплі, довірливі) (т.1, а.с.32).
 
Згідно з інформацією, наданою Івано-Франківським обласним центром соціально - психологічної реабілітації дітей від 05.03.2025, мати та бабуся ОСОБА_8 відвідували дівчинку декілька раз, а саме 06.10.2024, 27.11.2024, 06.12.2024, 18.01.2025, 20.02.2025, приносили готинці, солодощі для дитини. Батько дівчинку не відвідував (т.1, а.с. 157).
 
Відповідно до інформації, наданої Івано-Франківським обласним центром соціально - психологічної реабілітації дітей №214 від 11.04.2025, з 05.03.2025 по 11.04.2025, мати дитини ОСОБА_6 відвідувала дівчинку один раз, а саме 09.03.2025 року. Батько дівчинку не відвідував (т.1, а.с 154,155).
 
Згідно з інформацією, наданою Івано-Франківським обласним центром соціально - психологічної реабілітації дітей №303 від 28.05.2025, з 11.04.205 по 28.05.2025, мама ОСОБА_6 дівчинку не відвідувала. Вже певний час дитина маму не згадує (т.1, а.с.152,153).
 
Відповідно до інформації, наданої Івано-Франківським обласним центром соціально - психологічної реабілітації дітей №377 від 15.07.2025, з 28.05.2025 по 15.07.2025 ОСОБА_2 відвідувала дитину один раз - 29.06.2025. Дитина не висловлює чіткого бажання повертатися до сім`ї, не згадує батьків у розмові, не проявляє емоційної реакції на запитання про них. Батько дитину не відвідував (т.1, а.с.212,213).
 
Згідно з інформацією, наданою Івано-Франківським обласним центром соціально - психологічної реабілітації дітей №3544 від 30.09.2025, за період з 14.07.2025 ОСОБА_2 відвідувала дитину в Центрі тричі: 20.07.2025, 31.08.2025, 21.09.2025. Батько дитину не відвідував. ОСОБА_8 маму не згадує. Одного разу сказала, що хоче додому, на уточнювальні питання, до кого і куди саме, відповіді не дала. Ознак туги за матір`ю не спостерігається, бажання повернутись до неї дівчинка не висловлює. (т.1, а.с.232,233).
 
І заяви ОСОБА_17 від 25.09.2025 встановлено, що він проживає з ОСОБА_2 в цивільному шлюбі без реєстрації та має намір з нею одружитися. Не заперечує щодо проживання разом з ними малолітньої дитини ОСОБА_6 за адресою його місця проживання по АДРЕСА_3 / Не заперечує щодо проведення обстеження житлово-побутових умов за адресою його місця проживання (т.1, а.с. 234).
 
ОСОБА_18 , яка є сестрою ОСОБА_17 та співласницею квартири по АДРЕСА_3 подала заяву, в якій заперечила щодо проведення обстеження житлово-побутових умов за вказаною адресою та відповідно проживання ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_2 має власне житло та не перебуває у шлюбі з її братом (т.1. а.с.236-241).
 
Відповідно до Договору №2 про патронат над дітьми від 19.11.2025, дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштована до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_19 відповідно до рішення виконавчого комітету Богородчанської селищної ради від 19.11.2025 №1587-95/2025 на час подолання дитиною мінімізації та її батьками складних життєвих обставин (т.2, а.с. 84-87).
 
Згідно з інформацією, наданою Службою у справах дітей Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області №40/01-34/06 від 10.02.2026, зі слів патронатного вихователя - ОСОБА_19 , малолітня ОСОБА_6 жодного разу не згадала в її присутності про маму. 3 моменту перебування дитини в сім?ї патронатного вихователя мати дитини ОСОБА_2 не відвідувала дитину жодного разу, не цікавилася її станом здоров?я. Окрім того, коли патронатна вихователька забирає дитину з садочка, ОСОБА_8 чуючи від дітей в садочку, що їх забирає мама, неодноразова казала на патронатну виховательку «моя мама прийшла», хоча зазвичай вона її називає «тьотя ОСОБА_20 ». Відповідно до інформації, наданої Жураківським закладом дошкільної освіти (дитячий садок) «Світлячок» Богородчанської селищної ради від 10.02.2026 №01, ОСОБА_6 відвідує садочок з 01.12.2025 року по сьогоднішній день. За час перебування дитини в садочку мати не забирала жодного разу її з садочка, не навідувалася до дитини та не цікавилася нею (т.2, а.с. 83).
 
Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем Службою у справах дітей Бурштинської міської ради, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6 , та ОСОБА_2 і ОСОБА_7 є сімейні правовідносини відносини, які пов`язані із позбавленням батьківських прав.
 
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до частини 7 статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII(далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Згідно з частиною першою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.             Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. 
Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року в справі № 361/2014/22 (провадження № 61-9249св24)).
Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. 
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.        Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).        ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Під час визначення основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року в справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року в справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це насамперед повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.         Суд в оцінці обставин справи керується тим, що суд на перше місце ставить якнайкращі інтереси дитини, оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, що потрібні для ухвалення рішення. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є винятковим заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування потрібно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків.
 
Так, судом встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .  ОСОБА_7 не є біологічним батьком дитини та надає згоду на позбавлення його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_6 , оскільки з 2013 року спільно з матір`ю дитини не проживає та не підтримує жодні відносини, а шлюб між ним та ОСОБА_2 на момент розгляду справи розірвано. 
 
З 21.07.2023 ОСОБА_6 перебуває на обліку в службі у справах дітей Бурштинської міської ради як така, що опинилася у складних життєвих обставинах у зв?язку із проживанням у сім?ї, де мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Бурштинською міською радою неодноразово піднімалося питання щодо позбавлення матері батьківських прав відносно її малолітньої дочки.
 
Судом встановлено, що мати дитини систематично зловживає алкогольними напоями. в її квартирі часто перебувають невідомі особи чоловічої статі, деколи вона взагалі йде з дому та залишає дитину одну. ОСОБА_2 неодноразово викликалася на засідання комісії з питань захисту прав дитини, однак без поважних причин не з`являлася. З матір`ю проводилися профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов`язків, однак належних висновків вона не зробила.
 
З метою соціального захисту дитини, ОСОБА_2 разом із дочкою перебувала у Верховинському центрі соціально - психологічної допомоги. Згідно з наданою характеристикою, у період часу знаходження у тверезому стані вона поводиться адекватно та проявляє зацікавленість у дитині, проте у стані алкогольного сп`яніння не забезпечує належного догляду, не проявляє інтересу до виховання та розвитку дитини. Сім`я Братусь також перебувала під соціальним супроводом, який завершено з мінімізованим результатом.
 
04.09.2025 в черговий раз мати залишила дитину одну вдома, розпиваючи при цьому алкогольні напої і іншому місці з невідомими особами. Працівниками ювенальної превенції було прийнято рішення було передачу дитини до Івано-Франківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей         За весь час перебування малолітньої ОСОБА_6 в Центрі (з вересня 2024 по листопад 2025 року - 14 місяців) згідно з наданою інформацією відповідачка відвідувала свою доньку 10 разів: 06.10.2024, 27.11.2024, 06.12.2024, 18.01.2025, 20.02.2025, 09.03.2025, 29.06.2025, 20.07.2025, 31.08.2025, 21.09.2025. тобто менше 1 разу на місяць 
 
Даний факт дозволяє суду зробити висновок, що відповідачка ОСОБА_2 самоусунулась від участі у вихованні та утриманні власної доньки ОСОБА_6 , її цілком влаштовує ситуація, за якою її участь у вихованні дитини обмежується відвідинами доньки декілька раз на рік в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей чи в будь – якому іншому закладі, де перебуває малолітня ОСОБА_6 .
 
Підтвердженням вищенаведеного є наступні обставини.
 
Так, з листопада 2025 року дитина влаштована до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_19 у с. Жураки Івано-Франківського району Івано-Франківської області. За цей час відповідачка ОСОБА_2 не цікавилася донькою та її життям, не намагалась з`ясувати будь-яку інформацію щодо неї, не відвідувала дитину жодного разу, пояснюючи це далекою відстанню від свого місця проживання до теперішнього місця знаходження своєї доньки.            В той же час, згідно з інформацією з відкритих джерел в мережі Інтернет відстань між м. Бурштин та с. Жураки Івано-Франківського району Івано-Франківської області становить 75,2 кілометрів, час подолання такої відстані автомобілем 1год 15 хв., однак дана відстань виявилась непереборною перешкодою для відповідачки. 
 
Таким чином, за наявною у суду інформацією, останній раз відповідачка бачила свою доньку ОСОБА_6 21.09.2025, тобто близько 5 місяців тому. Судом не встановлено жодних перешкод з боку працівників служб у справах дітей щодо перешкоджання відповідачці як відвідувати доньку, так і повернути її назад у свою сім`ю, однак таким правом вона не скористалась та жодних дій щодо повернення ОСОБА_8 не вчиняла.
 
В судовому засідання ОСОБА_2 заперечила щодо позбавлення її батьківських прав, пояснивши, що виховала четверо дітей, періодично намагається влаштуватися на роботу. Оскільки ОСОБА_8 зараз перебуває від неї далеко, вона не має можливості її навідувати. Бабуся дитини (мати відповідачки) ОСОБА_5 , не схвалюючи такого способу життя доньки, проти позбавлення батьківських прав заперечила, стати опікуном онуки у випадку позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав бажання не виявила.    Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що якщо відповідач не визнав позов та висловив бажання брати участь у вихованні дитини, ще не свідчить про його інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку.
 
Так, у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 661/2532/17 (провадження № 61-46449св18), згідно з якими: «Самого тільки факту заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав недостатньо, щоб підтвердити наявність справжнього та належного інтересу відповідача до власної неповнолітньої дитини. Мотиви такого заперечення можуть бути різними, наприклад, це може бути пов`язане не з бажанням турбуватися про свою дитину, а з бажанням отримати у майбутньому піклування від неї. Тому до уваги мають братися всі обставини конкретної справи   
 
У постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року в справі № 398/4299/17 (провадження № 61-2861св20) зроблено висновок, що лише зазначення відповідачем в апеляційній скарзі про його бажання піклуватися про дитину не спростовує факту його ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав з урахуванням його поведінки не свідчить про його інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку. Позбавлення відповідача батьківських прав, здійснене згідно із законом (пункт 2 частини першої статті 164 СК України), спрямоване на захист прав та інтересів дитини, отже, має законну мету і втручання в права відповідача є пропорційним меті позбавлення його батьківських прав.
 
У справі № 459/3411/18 (постанова Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (провадження № 61-10531св21)) суди вирішили позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої дочки, керуючись тим, що відповідач нехтує потребами своєї дочки, порушує права дитини на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків. Він не довів зміну своєї поведінки щодо дитини, прагнення здійснювати належне піклування за нею, не спростував, що свідомо нехтував обов`язками батька щодо дочки. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав не свідчить про його інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку.   Лише той факт, що особа заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, не свідчить про її інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку й не може розцінюватися як достатня підстава для відмови у задоволенні позовної вимоги про позбавлення батьківських прав. 
 
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 17.07.2024 у справі № 755/8647/23 та від 26.02.2025 у справі № 487/3019/24.
 
З наданих суду доказів встановлено, що ОСОБА_2 довготривалий час зловживає алкогольними напоями, що підтверджується матеріалами справи та показаннями свідків. У стані алкогольного сп`яніння вона не забезпечує належного догляду за дитиною, не цікавиться її потребами, розвитком та станом здоров`я. Судом встановлено випадки тривалої відсутності матері за місцем проживання, залишення малолітньої дитини без належного нагляду.        Попри проведені з ОСОБА_2 профілактичні бесіди, перебування на обліку служби у справах дітей та надану можливість змінити поведінку, відповідачка належних висновків не зробила. Доказів вжиття реальних, послідовних та тривалих заходів, спрямованих на зміну способу життя та створення умов для проживання дитини, суду вона не надала.  Під час розгляду справи, суд неодноразово звертав увагу відповідачки на необхідність активної позиції у вирішенні питання забезпечення інтересів дитини, зокрема взаємодії з органом опіки та піклування. Суд наголошував матері, що першочерговим у даній справі є забезпечення найкращих інтересів дитини, а також підкреслив, що наявні обставини можуть бути виправлені за умови належної ініціативи з боку матері. 
 
Оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що поведінка ОСОБА_2 свідчить про відсутність реальних змін у її ставленні до дитини. Факт заперечення проти позбавлення батьківських прав не спростовує встановлених судом обставин та не свідчить про належне виконання нею батьківських обов`язків.
Таким чином, з урахуванням принципу забезпечення найкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Суд наголошує ОСОБА_2 , що позбавлення її батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє її спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Верховний Суд у своїй постанові від 29.09.2021 у справі № 459/3411/18 виснував, що лише факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав не свідчить про інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку на краще, а позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу права спілкуватися з дитиною, бачитися з нею, звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав
Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини, суд виходить з такого.
Згідно з частинами другою та третьою статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Пунктом 2 частини першої статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За статтею 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.  Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до частини п`ятої статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Аналіз змісту вказаних положень Сімейного кодексу України дає підстави для висновку про те, що право на отримання аліментів має той з батьків чи законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Як установлено під час розгляду справи, на цей час дитина ОСОБА_6 проживає у патронатній сім`ї.
Суд керується приписами статті 3 Конвенції про права дитини, де імперативно визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Суд ураховує, що позовна вимога про стягнення з відповідачки аліментів направлена на забезпечення належного утримання малолітньої дочки і заявлена, перш за все, в інтересах дитини.
Відповідно до частин другої та третьої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
За таких обставин, вважає за необхідне стягувати з відповідачки щомісячно аліменти на користь і на утримання неповнолітньої дитини у розмірі не меншому, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повновму обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 
Враховуючи наведене, стягнення аліментів слід розпочати з 10 січня 2025 року та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
За таких обставин, з відповідачки ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1211, 20 грн.
На підставі статті 51 Конституції України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, статей 7, 19, 150, 155, 164, 166, 171 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 76, 81, 89, 244, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд 

УХВАЛИВ:

Позов Служби у справах дітей Бурштинської міської ради, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:  ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити батьківських прав  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , стосовно їхньої малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Стягувати з  ОСОБА_2 на користь і на утримання  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти у розмірі 1 281 (одна тисяча двісті вісімдесят одна) гривня 50 копійок, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Стягнення розпочати з 10 січня 2025 року і здійснювати до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з  ОСОБА_2  в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач – Служба у справах дітей Бурштинської міської ради, місце знаходження: 77111, Івано-Франківська обл., м. Бурштин, вул. Будівельників, буд.2, код ЄДРПОУ 39764279;
Відповідачка -  ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
Відповідач: ОСОБА_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП - невідомий;
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 ;
ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;
ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

  Суддя	Святослав АННИШИН