Справа № 515/2068/25
Провадження № 2/515/80/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
15 квітня 2026 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді – Луцюка В.О.,
секретар судового засідання – Чумаченко Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі – АТ «А-Банк) в особі представника Шкапенка Олександра Віталійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

В С Т А Н О В И В :

29 грудня 2025 року до суду надійшла позовна заява АТ «Акцент-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ціною позову 15 491,31 грн, посилаючись на таке.
08 березня 2025 року ОСОБА_1 уклав з АТ «Акцент-Банк» електронний кредитний договір № АВН0СТ155101741446063257, за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 10 600,00 грн строком на 36 місяців, тобто до 07 березня 2028 року, зі сплатою процентів у сумі 85,00 % щорічно та комісії у сумі 0,00 грн. Кредитний договір складається з Заяви клієнта та Графіку погашення кредиту. 
Відповідно до Заяви про надання послуги «Швидка готівка» та/або Паспорту споживчого кредитування «Швидка готівка» у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості відповідач сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 % суми простроченого платежу. Пеня нараховується відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».
Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. 
Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом, що станом на 24 грудня 2025 року становить 15 491,31 грн, з яких: 10 394,46 грн – заборгованість за тілом кредиту; 4 765,36 грн - заборгованість по відсоткам; 0,00 грн – заборгованість за пенею.
Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 491,31 грн, а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 грудня 2025 року справу передано у провадження судді Луцюка В.О.
Відповідно до ухвали судді від 09 січня 2026 року, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами; відповідачці роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву.
За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. У позові представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за зареєстрованою адресою місця проживання. Поштове відправлення було повернуто до суду без вручення з зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою».
У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Працівником АТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено її підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 91- 1 Правил.
За змістом п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.
Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19 (провадження № 61-2583св20), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21), від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19 (провадження № 61-18085св21).
Відповідач клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.
За правилами ч.1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.
Згідно з вимогами ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором.
Судом встановлено, що 07 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Акцент-Банк з метою отримання банківських послуг та підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» (а.с. 15).
07 грудня 2024 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг шляхом підписання Заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміт за карткою/рахунком (а.с. 16-18).
Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, які викладені на банківському сайті www.a-bank.com.ua, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві.
08 березня 2025 року ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису 02c5b211d54744d21a64c692401e449c7717d9d34684f78bc7c9f27713d0b914f1 підписав Заяву про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101741446063257 та Паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка», який зберігає чинність та є актуальним до 07 березня 2028 року, за умовами якого сума кредитного ліміту, наданого на споживчі цілі, становить від 10 600,00 грн; строк кредитування – 36 місяців, тобто до 07 березня 2028 року; процентна ставка відсотків річних (фіксована) – 85%, проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця та нараховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день; загальні витрати за кредитом становлять 19 327,50 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) – 29 927,50 грн; розмір щомісячного платежу – 831,31 грн.
Сторони передбачили, що у разі наявності заборгованості відповідача із сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, Банк має право достроково розірвати кредитний договір та здійснити дії, направлені на погашення залишку заборгованості, що виникла при користуванні клієнтом послуги «Швидка готівка».
Також у разі прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит сторони передбачили пеню у розмірі 0,07% (не менше ніж 1 грн) від суми простроченої заборгованості за кредитом за кожен день прострочки, але пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15% суми простроченого платежу. 
Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено копією меморіального ордеру № ТR.44866450.41327.65455 від 08 березня 2025 року (а.с. 12).
Відповідач на погашення кредитних коштів оплату проводив несвоєчасно та у неповному розмірі, останній платіж мав місце 23 червня 2025 року у сумі 1 216,80 грн.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 24 грудня 2025 року у ОСОБА_1 перед Банком виникла заборгованість за кредитом, що становить 15 491,31 грн, з яких: залишок заборгованості за тілом кредиту – 9 800,18 грн; залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений) – 594,28 грн; залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість – 370,53 грн; залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість – 4394,83 грн (а.с. 11-зворот).
Судом встановлено, що позивач просить достроково стягнути з відповідача заборгованість за кредитом.
Відповідно до ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до положень ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - що найменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
За умовами договору, строк кредитування погоджений між сторонами 36 місяців, тобто до 07 березня 2028 року.
Будь-яких доказів узгодження між сторонами зміни строку дії договору у бік зменшення позивачем не надано.
Наявність простроченої та поточної заборгованості за кредитом підтверджена наданим банком розрахунком.
Позивач не надав доказів отримання досудової вимоги відповідачем та його не виконання протягом 30 днів, у зв`язку з чим для позичальника настав би обов`язок з дострокового повернення усієї суми кредиту, вимоги про дострокове розірвання кредитного договору позивачем не заявлено.
Крім того, щодо вимоги позивача про стягнення пені за кредитним договором слід зазначити таке.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу.
При цьому, відповідно до положень п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодес України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанова від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)).
Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Враховуючи викладене та те, що пеня за договором нарахована під час дії воєнного стану, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором, розрахунок простроченої заборгованості не спростовано. Позивач у свою чергу не довів підстав для дострокового стягнення заборгованості та заборгованості за пенею.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором частково обґрунтовані та підлягають до задоволення у частині стягнення з відповідача простроченої заборгованості за тілом кредиту та процентами. Решта вимог передчасні, а тому задоволенню не підлягають.
За такого, з відповідача підлягає до стягнення лише прострочена заборгованість у загальній сумі 4 989,11 грн, з якої: 594,28 грн – прострочена заборгованість за тілом кредиту; 4 394,83 грн - прострочена заборгованість по процентам.
Таким чином, заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача частково.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову, пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк», код ЄДРПОУ 14360080, адреса місцезнаходження: вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро, заборгованість за кредитним договором від 08 березня 2025 року станом на 24 грудня 2025 року у розмірі 4 989,11 грн (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят дев`ять грн 11 к.), з якої: 594,28 грн – прострочена заборгованість за тілом кредиту; 4 394,83 грн - прострочена заборгованість по процентам, а також судові витрати у розмірі 780,26 грн (сімсот вісімдесят грн 26 к.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду, який відраховується з дати складання повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 15.04.2026 р.

Суддя В.О. Луцюк