КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційне провадження 
№ 22-ц/824/7122/2026

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2026 року місто Київ
справа №362/4067/25

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.
суддів: Таргоній Д.О., Голуб С.А.
за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1  - ОСОБА_2 на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Кравченко Л.М., у справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:
В червні 2025 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь 271016,49 грн. майнової шкоди та 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування вимог посилався на те, що 13 лютого 2025 року на а/д М-05 «Київ - Одеса» 34 км + 500 м трапилася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 та «Nissan Е-NV200», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу.
Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Вказував, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», яке 06 березня 2025 року перераховало позивачу суму страхового відшкодування у межах страхового полісу №ЕР-225321509 у розмірі 156800 грн. за вирахуванням франшизи в розмірі 3200 грн.
Зазначав, що сума матеріальної шкоди, завданої позивачу, внаслідок ДТП становить 271016,49 грн. (13099 грн. - вартість знищеного товару + 3500 грн. послуги вантажного автомобільного транспорту (маніпулятор) + 11460 грн. витрати на експертні послуги + 3200 грн. франшиза + (ринкова вартість фізично знищеного автомобіля на момент ДТП 396557,49 грн. - виплату в межах страхової суми 156800 грн.).
Посилався на те, що йому також була завдана моральна шкода.
Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2025 рокупозов ОСОБА_3 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки у розмірі 271016,49 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 3210,16 грн.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2025року у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2025 року відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1  -  ОСОБА_2  подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. 
На обґрунтування вимог посилався на те, що судом не враховано, що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Вказував, що з врахуванням зазначеної норми на підтвердження своєї вимоги до відповідача позивачем мали б бути надані до суду не тільки докази дійсної вартості транспортного засобу до ДТП, але й вартість його після ДТП.
Вважає, що наданий позивачем висновок експертного дослідження від 01 травня 2025 року №ЕД-19/111-25/13486-АВ не можна вважати достовірним та достатнім доказом в розумінні ст.ст.79, 80 ЦПК України, а тому понесені у зв`язку із цим витрати не підлягають стягненню з відповідача.
Зазначав, що позивач не довів, що майно - товар належав йому і що він був повністю знищений або пошкоджений внаслідок ДТП.
Вказував, що через низьку якість фотокарток товару видно упаковки пластикових пляшок з водою, які не зазнали жодних пошкоджень, окрім розірвання поліетиленових упакувань, які утримують по шість пляшок в кожному, а тому стягнення з відповідача повної вартості товару є несправедливим і незаконним.
Посилався на те, що позивачем також не було доведено належними доказами завдання йому моральної шкоди.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника позивача надійшла заява, в якій остання просила розглядати справу у її відсутність та відсутність позивача, апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Виходячи з положень ст.13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з'явилися у судове засідання на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України.
Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обгрунтованості.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.
Відповідно до частини 1 статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.
Згідно з частиною 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є:
1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);
4) справи про розірвання шлюбу;
5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ціна позову у цій справі (271 016,49 + 50 000 = 321 016 грн 49 коп.) станом на 01 січня 2025 року перевищувала тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 90 840 (3 028 х 30), а тому указана справа не могла бути віднесена до категорії малозначних.
Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Враховуючи викладене, справа не могла бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, а зазначена підстава є обов`язковою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.
Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 13 лютого 2025 року, близько 16 год. 20 хв., на відрізку траси АД М-05 «Київ - Одеса» 34 км 500 м в напрямку міста Одеса водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу контролювати рух, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Nissan Е-NV 200, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями, що виразились в порушенні вимог пункту «б» пункту 2.3, пункту 13.1 Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.
Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Частиною 6 ст.82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Як зазначав позивач, внаслідок ДТП було знищено продукти харчування, напої та інші речі, що перебували у багажному відділенні автомобіля на суму 13 099,00 грн.
У результаті ДТП належний позивачу на праві власності транспортний засіб Nissan Е-NV 200, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , отримав механічні пошкодження, тому позивач скористався послугами вантажного автомобільного транспорту (маніпулятора), за що сплатив 3 500,00 грн, що підтверджується чеком від 14 лютого 2025 року № 3588866186.
Згідно з висновком експертного дослідження від 01 травня 2025 року № ЕД-19/111-25/13486-АВ, вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan Е-NV 200 на момент ДТП 13 лютого 2025 року складає 641 953,13 грн.
Матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості цього ж транспортного засобу у пошкодженому стані на момент ДТП, а саме на дату 13 лютого 2025 року і складає 396 557,49 грн.
Витрати на експертні послуги у сумі 11 460,00 грн підтверджуються копією платіжної інструкції № 21072059131.
Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Mercedes Benz, номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» зі встановленим лімітом відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну у розмірі 160 000,00 грн, за виключенням франшизи - 3 200,00 грн, 06 березня 2025 року страхова компанія перерахувала позивачу суму страхового відшкодування у межах страхового полісу від 12 грудня 2024 року № ЕР-225321509 у розмірі 156 800,00 грн за вирахуванням франшизи в розмірі 3 200,00 грн, що підлягає стягненню з винуватця ДТП.
Загальна сума матеріальної шкоди, завданої позивачу, внаслідок ДТП становить 271 016,49 грн (13 099,00 грн - вартість знищеного товару + 3 500,00 грн послуги вантажного автомобільного транспорту (маніпулятор) + 11 460,00 грн витрати на експертні послуги + 3 200,00 грн франшиза + (ринкова вартість фізично знищеного автомобіля на момент ДТП 396 557,49 грн - виплата в межах страхової суми 156 800,00 грн)).
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною першою статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.
Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.
Згідно з пунктом 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.
Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним.
Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Отже, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.
Зазначені висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 752/16797/14-ц, постановах Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 752/13375/19, від 09 лютого 2023 року у справі № 369/7115/20.
Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлено, що згідно з висновком експертного дослідження від 01 травня 2025 року № ЕД-19/111-25/13486-АВ, вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan Е-NV 200 на момент ДТП 13 лютого 2025 року складає 641 953,13 грн.
Ринкова вартість транспортного засобу на момент ДТП станом на 13 лютого 2025 року складає 396 557,49 грн.
Разом з тим позивач не надав належних та допустимих доказів вартості автомобіля після ДТП. 
Верховний Суд під час касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування певних стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає відповідний розподіл та покладання тягаря доказування на сторони певним чином. Одночасно згаданий принцип не передбачає обов`язок суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Позивач не надав доказів на підтвердження вартості пошкодженого автомобіля Nissan Е-NV 200 (або його залишків) після ДТП, що є необхідним для визначення розміру відшкодування у порядку ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відсутність наведених відомостей (доказів) унеможливлює виснувати про обґрунтованість чи необґрунтованість зазначеного позивачем розміру майнової шкоди.
Отже, суд першої інстанції не взяв до уваги, що у разі якщо автомобіль внаслідок ДТП вважається фізично знищеним, то позивач мав право на відшкодування шкоди у вигляді різниці між вартістю цього автомобіля до та після ДТП (за вирахуванням сплаченого йому страхового відшкодування), водночас повинен був довести зазначені суми, проте він не виконав своїх процесуальних обов`язків, зокрема, не надав до суду належних та допустимих доказів вартості автомобіля після ДТП, що унеможливлює захист його порушених прав за матеріалами цієї справи.
Оскільки позивачем доведено факт заподіяння належному йому транспортному засобу матеріальних збитків винними діями відповідача, а ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» перерахувала позивачу суму страхового відшкодування у межах страхового полісу від 12 грудня 2024 року № ЕР-225321509 у розмірі 156 800,00 грн. за вирахуванням франшизи в розмірі 3 200,00 грн, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з винуватця ДТП суми франшизи та 3 500,00 грн. за послуги вантажного автомобільного транспорту (маніпулятор) є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч.2 ст.77 ЦПК України.
Згідно із ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Позивач, звертаючись до суду з вимогою про стягнення з відповідача 13099 грн. вартості знищеного товару, не надав доказів (висновку спеціаліста та/або експерта) на підтвердження того, який товар був пошкоджений, його вартість, опис, кількість. 
А відтак, вказані вимоги є недоведеними та відповідно не підлягають задоволенню.
Щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
З урахуванням обставин справи, моральних страждань, яких зазнав ОСОБА_3 внаслідок ДТП, під час якої він перебував за кермом пошкодженого автомобіля, апеляційний суд вважає розмір відшкодування моральної шкоди на користь позивача у розмірі 10 000,00 грн. обґрунтованим та справедливим.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з пунктом 7 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 необхідно задовольнити частково, а заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2025 року скасувати з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст.141 ЦПК України).
За положенням ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Отже, відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 166,93 грн. та витрати на експертні послуги у розмірі 595,92 грн., а з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 4564,62 грн. та витрати на правову допомогу понесені в суді апеляційної інстанції у розмірі 18960 грн.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 -ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2025 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 на користь  ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 майнову шкоду (франшизу) у розмірі 3200 грн., витрати за послуги вантажного автомобільного транспорту у розмірі 3500 грн., моральну шкоду у розмірі 10000 грн., витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 166 грн. 93 коп. та витрати на експертні послуги у розмірі 595 грн. 92 коп.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 на користь  ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 4564 грн. 62 коп. та витрати на правову допомогу понесені в суді апеляційної інстанції у розмірі 18960 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Головуючий:

Судді: