Справа № 420/19759/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Одеса

Одеський кружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому позивач просить суд:
1.Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 29.01.2025 про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»,
2.Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути Заяву ОСОБА_1 від 29.01.2025 про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»,
3.Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В обґрунтування заявлених вимог вказує, що у зв`язку із тим, що його матір ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи, позивач має право на відстрочку на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з огляду на що, 29.01.2025 ОСОБА_1 направив на поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 заяву про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, встановленого Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (надалі–Постанова 560) зразка, цінним листом з описом вкладення (відправлення №7901200075709), з доданням підтверджуючих документів, які відповідач отримав 03.02.2025. 
У зв`язку із відсутністю відповіді, представником позивача було скеровано на адресу відповідача адвокатський запит від 19 лютого 2025 року №401/2 про надання інформації щодо прийнятого рішення про надання відстрочки від призову під час мобілізації згідно направленої ОСОБА_1 заявою у відповідь на який ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомив (лист від 25.02.2025), що в Херсонському РТЦК станом на день надання цієї відповіді не розглядалось питання щодо заяви ОСОБА_1 , а також було роз`яснено, що відповідно до вимог Порядку №560 розгляд питання про надання відстрочки здійснюється після особистого подання відповідної заяви з одночасним пред`явленням військово-облікового документу у відповідності до вимог пунктів 58-60 зазначеного Порядку.
Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, та вважаючи наявним у себе право на відстрочку на підставі п.13 ч.1 ст.26 Закону, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою суду від 26.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі для надання до суду відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України. 
Ухвалу суду від 26.06.2025 в електронному вигляді відповідачу було направлено судом через підсистему Електронний суд та доставлено до електронного кабінету – 26.06.2025.
Однак, у встановлений судом строку та на даний час, відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 від ІНФОРМАЦІЯ_5 не надійшло, що в силу приписів КАС України не є перешкоду для розгляду справи.
Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, викладені сторонами у заявах по суті справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовозобов`язаний, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
З матеріалів справи встановлено, що позивач має матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , як згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №628541 від 16.04.2024 є особою з інвалідністю ІІ групи, загальне захворювання. Інвалідність встановлена безтерміново. Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності – лікування в невропатолога, травматолога-ортопеда.
16.05.2024 Комунальним некомерційним підприємством « 4-а міська поліклініка м.Львова» надано медичний висновок ЛКК №67/260, згідно з яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , поставлено діагноз М16, М16.3 рекомендовано за станом здоров`я потреба помічника в побуті, безтерміново.
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 13.03.2024 Сихівським відділом ДРАЦС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, про що 13.03.2024 складено актовий запис №10.
29.01.2025 ОСОБА_2 складено заяву (додаток 15 до Порядку), якою підтверджено, що із числі військовозобов`язаних членів сім`ї першого ступеня споріднення для свого утримання (догляду) вона обирає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_2 , який доводиться їй рідним сином.
29.01.2025 позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв`язку цінним листом з описом вкладення було направлено заяву (додаток 4 до Порядку), у якій повідомив, що є особою, яка на підставі п.13 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації,у зв`язку із чим просив оформити у порядку, визначеному Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 довідку про відстрочку від привозу на військову службу під час мобілізації. 
У своїй заяві позивач також вказав про відсутність інших осіб, які є військовозобов`язаними та відповідно до закону повинні утримувати осіб, зазначених у п.13 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 
До заяви позивач додав наступі документи:
1. паспорти – РНОКПП: ОСОБА_1 / ОСОБА_2 / ОСОБА_1 .
2. Свідоцтво про народження: ОСОБА_1 / ОСОБА_2 / ОСОБА_1 .
3. ВзРТГ: ОСОБА_1 та ОСОБА_1 
4. Свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
5. Св.про розірв.шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
6. Довідки: МСЕК, ЛКК та пенсійне посвідчення ОСОБА_2 .
7. Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 .
8. Заява ОСОБА_2 по формі додатку №15
9. Витяг з Резерв+
10. Супровідний лист адвоката.
Надані позивачем заява з документами були отримані відповідачем 03.02.2025, що підтверджується відміткою про отримання поштового відправлення №7901200075709 у рекомендованому повідомленні.
У зв`язку із відсутністю відповіді на заяву позивача, представником позивача - адвокатом Чумаком С.Г. засобами поштового зв`язку на адресу відповідача було надіслано адвокатський запит від 19.02.2025 про надання інформації щодо прийнятого рішення про надання позивачу відстрочки, у відповідь на який листом від 25.02.2025 №10/2179 ІНФОРМАЦІЯ_6 повіднив, що станом на день надання цієї відповіді в ІНФОРМАЦІЯ_9 не розглядалось питання щодо заяви ОСОБА_1 . 
Також, у листі відповідач зауважив, що відповідно до змін, що були внесені до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМ України від 16.05.2024 №560 розгляд питання про надання відстрочки здійснюється після особистого подання відповідної заяви з одночасним пред`явленням військово-облікового документу у відповідності до пунктів 58-60 зазначеного Порядку.
Не погодившись із такою бездіяльністю відповідача, що виразилась у неприйнятті управлінського рішення, згідно з приписами чинного законодавства за результатами розгляду заяви щодо надання відстрочки від призову по мобілізації, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч.2 ст.2 КАС України вимогам.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, визначає Закон України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII), який закріплює загальні засади проходження в Україні військової служби визначає.
За вимогами ст.1 Закону №2232-XII, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. 
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. 
Військовий обов`язок включає, у тому числі, проходження військової служби.
Приписами ч. 5, 7 ст.1 Закону №2232-XII передбачено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом. 
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII(далі - Закон №3543-XII).
Статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачено вичерпний перелік осіб, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та перелік осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Так, відповідно до абзацу 13 частини 1 статті 23 Закону №3543-ХІІ, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.
Суд звертає увагу, що з 18.05.2024 змінено порядок отримання відстрочки від військової служби, оскільки внесені зміни до ст.23 Закону №3543-XII. Також із вказаної дати набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі-Порядок №560), який визначає алгоритм отримання військовозобов`язаними особами відстрочки.
Так, у відповідності до пунктів 56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії.
Згідно з п. 58 Порядку №560 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.
За наявності технічної можливості відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період може оформлятися та надаватися автоматично у разі створення запиту на її оформлення військовозобов`язаним через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” (абз.1 п.59 Порядку №560).
Відповідно до п.60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
У разі коли комісія надіслала відповідні запити до органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, строк розгляду заяви та документів, що підтверджують право військовозобов`язаного на відстрочку, не перевищує 15 календарних днів. У разі неотримання від органу державної влади, іншого державного органу відповіді на запит комісія не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дати реєстрації заяви приймає рішення на підставі поданих заявником документів. Про відсутність відповіді від органу державної влади, іншого державного органу на запит зазначається в протоколі.
Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.
Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюється протягом п`яти днів у разі:
подання військовозобов`язаним заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період;
видання указу Президента України про проведення мобілізації (продовження строку проведення мобілізації);
надходження звернення органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування;
отримання офіційної інформації (повідомлення) про втрату особою законних підстав для відстрочки.
Отже, на дату вирішення справи судом комісію відповідача наділено повноваженнями розглядати питання про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Водночас, з аналізу наведених вище приписів Порядку №560, зокрема пункту 58 слідує, що заява за формою, визначеною у додатку 4, подається шляхом особистої передачі до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, а не шляхом надсилання поштою, кур`єром, через представника тощо. Окрім того, під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). 
Відтак, на переконання суду, військовозобов`язаний має саме пред`явити військово-обліковий документ, в тому числі військово-обліковий документ в електронній формі, а не надати його копію або додати його копію до відповідної заяви.
Отже, зауваження ІНФОРМАЦІЯ_5 викладені у листі від 25.02.2025 №10/2179 за результатами розгляду адвокатського запиту представника позивача адвоката Чумака С.Г. суд вважає слушними.
Проте, в контексті надання оцінки спірним правовідносинам, суд звертає увагу, що з наявних у справі доказів суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_6 фактично не розглянуто по суті заяву ОСОБА_1 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як особі, яка має матір із числа осіб з інвалідністю ІІ групи.
Протягом строку розгляду даної справи відповідач не надав до суду доказів розгляду у встановленому законом порядку заяви позивача від 29.01.2025 про відстрочку.
Суд зауважує, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання поштою від ОСОБА_1 заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права повен був прийняти рішення за наслідком розгляду цієї заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в такому, в якому вправі був надати оцінку дотримання порядку звернення позивачем із заявою про відстрочку.
Лист же, яким позивача повідомлено про необхідність особистого подання відповідної заяви до ІНФОРМАЦІЯ_5 з одночасним пред`явленням військово-облікового документу, за своєю суттю не є управлінським рішенням суб`єкта владних повноважень з питань надання відстрочки, окрім того не містить у собі доказів розгляду заяви позивача від 29.01.2025 відповідною комісією з прийняттям, передбаченого Порядком №560, управлінського рішення, а навпаки підтверджує, що відповідачем не розглядалось питання про надання позивачу відстрочки.
В свою ж чергу відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Суд звертає увагу, що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17.04.2019 у справі №342/158/17, як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.
З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.13 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Постанова КМУ №560 від 16.05.2024 передбачає обов`язок відповідача або надати відстрочку, або прийняти рішення про відмову, форма якого затверджена цією ж постановою. 
Необхідність особистого подання як того вимагає пункт 58 Порядку №560 за місцем перебування на військовому обліку відповідної заяви за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5, з одночасним пред`явленням військово-облікового документу на переконання суду, не є у розумінні вимог вказаного вище Порядку №560 перешкодою для розгляду заяви позивача, та для її фактичного не розгляду.
На переконання суду, у разі наявності у відповідача підстав вважати, що позивачем подано заяву про відстрочку з порушенням вимог Порядку №560, такі могли бути покладені ним в обґрунтування відмови у наданні відстрочки за такою заявою. Проте, підставою для її не розгляду такі підстави слугувати не можуть, адже такого не передбачено Порядком №560. 
Підсумовуючи усе викладене вище, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вбачає обґрунтованими заявлені позивачем позовні вимоги в частині також зобов`язання розглянути заяву позивача від 29.01.2025.
Разом з цим суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_6 прийняти конкретне рішення про надання відстрочки позивачу, оскільки встановлення наявності у Позивача права на відстрочку не розглядалось та не досліджувалось відповідачем, як уповноваженим на те органом, не досліджувалось питання документального підтвердження такого права з урахуванням наданих позивачем документів, достатності поданих позивачем документів для надання йому відстрочки, відповідності їх подання вимогам Порядку №560, тощо.
Відтак, така вимоги наразі є передчасною, з огляду на відсутність будь-якого управлінського рішення відповідача, прийнятого за результатом розгляду заяви позивача від 29.01.2025, відповідно до Додатку 7, Постанови № 560 в редакції на момент подання заяви позивачем.
Отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що за подання цього позову ОСОБА_3 сплатив судовий збір у розмірі 968,96 грн., що підтверджується наявною у справі квитанцією.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частиною 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
З огляду на викладене, оскільки судом прийнято рішення про часткове задоволення вимог позивача, суд вважає за доцільне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого за подання цього позову судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
За вказаного, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним при зверненні до суду із цим позовом судовий збір в розмірі 646,00грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 .
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 29.01.2025 про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву від 29.01.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про відстрочку від мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та за наслідком розгляду цієї заяви прийняти управлінське рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в її наданні.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 646,00 грн. сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА