Справа № 638/19332/23
Провадження № 2/638/720/26
РІШЕННЯ
Іменем України
30 березня 2026 року        м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Шишкіна О.В.,
за участю секретаря судового засідання Лозової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Укрглобал - Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 68295,00 грн., судовий збір у розмірі 2684,00 грн та 5000,00 грн витрат на правничу допомогу.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (торгова марка «Credit7») та відповідач Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2614943 від 24.11.2021 відповідач отримала кредит у розмірі 15000 гривень строком на 360 днів шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 , що емітована АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Позивач зазначає, що підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким вона ознайомилася перед підписанням договору та отриманням кредиту.
28.06.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Факторингова Компанія «Укрглобал - Фінанс» укладено Договір факторингу № 28/06/2023 від 28.06.2023, за умовами якого право вимоги за Договором №3854381 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.11.2021 перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал - Фінанс».
Відповідач не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки, у зв`язку із чим станом на 28.06.2023 утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 68295,00 грн, яка складається із 15000,00 грн заборгованості за кредитом; 53295,00 грн заборгованості за нарахованими відповідно до п. 1.4 кредитного договору процентами за ставкою 1,99% в день за період із 24.11.2021 по 28.06.2023.
Ухвалою суду від 19.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду.
У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що не заперечує у задоволенні позовних вимог про стягнення тіла кредиту у розмірі 15000,00 грн та відсотків у розмірі 26647,50 грн. У іншій частині позовних вимог просить відмовити, з підстав того, що відповідач вважає, що нарахування відсотків у розмірі 53295,00 грн не є спів мірними сумі кредиту у розмірі 15000,00 грн, суперечать принципам розумності та добросовісності, вважає за необхідним зменшити розмір відсотків до розміру 50% від суми заборгованості за кредитом, тобто нарахування такої суми в рахунок прострочки не відповідає вимогам чинного законодавства.
У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що первісним кредитором не здійснювалось нарахування комісій, пені та інших штрафних санкцій по Кредитному договору у відповідності до чинного законодавства України. Отже, первісним кредитором також враховано і норми Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення короновірусної хвороби (COVID-19)» про не нарахування штрафів та пені на період карантину. Проте, відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов Кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості, що наданий Первинним кредитором. Таким чином, в порушення умов Кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Стягнення нарахованих процентів за користування кредитом за Кредитним договором здійснюється за період строку дії Кредитного договору, штрафні санкції не нараховані та не стягуються. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просить справу розглядати за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги визнає частково - в розмірі тіла кредиту, проти стягнення відсотків заперечує.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного 24.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем Договору №2614943 про надання коштів на умовах споживчого кредиту відповідач отримала кредит у розмірі 15000 гривень строком на 360 днів шляхом його переказу на платіжну картку позичальника № НОМЕР_2 , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Періодичність платежів зі сплати процентів становить кожні 30 днів.
За умовами пункту 1.2 Договору №2614943 відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
У пункті 1.4 Договору №2614943 сторони визначили, що процентна ставка є фіксованою. За користування кредитом нараховуються проценти за стандартною процентною ставкою, що становить 1,99 % в день або зниженою - у розмірі 1,19 % в день за умови, що клієнт до 24.12.2021 включно або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше сум першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту.
У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних умовах.
Кредитний договір укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора та підписаний о 14:44:48 24.11.2021 відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором – Р729.
Відповідно до п. 1.5 Договору № 2614943 орієнтовна реальна річна процента ставка на дату укладення договору складає за весь строк кредиту 15598,54% річних, з урахуванням зниженого періоду – 15598,54 % річних.
За змістом пункту 1.6 Договору № 2614943 орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом становить 122460,00 грн, за зниженою – 118878,00 грн.
Сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, крім випадку, визначеного в п. 4.3. договору (п. 4.1 Договору № 2614943).
У випадку невиконання та/або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом товариство має право нарахувати, а клієнт зобов`язаний на вимогу товариства сплатити штраф.
За умовами п. 9.9 Договору № 2614943, клієнт, підписавши Договір, підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», актуальна на дату укладання договору редакція яких розміщена на вебсайті, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.
Відповідач за допомогою одноразового ідентифікатора Р729 також підписала додаток до Договору № 2614943, тим самим погодивши загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку та графік платежів за договором.
Підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р729 паспорт споживчого кредиту містить аналогічні істотні умови надання коштів у кредит, що й кредитний договір.
Листом №2643_231123122711 від 23.11.2023 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» підтвердило перерахування 24.11.2021 о 14:46:21 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на банківську картку НОМЕР_1 грошових коштів в сумі 15000 грн. Номер транзакції в системі iPay.ua - 121375859, призначення платежу: зарахування 15000 грн на карту НОМЕР_1 .
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», заборгованість відповідача за кредитним договором № 2614943 від 24.11.2021 станом на 28.06.2023 складає 67295,00 грн, з яких: 15000,00 грн – тіло кредиту, 53295,00 грн – проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом положень ч. 1, 2 ст.207, п. 2 ч. 1 ст.208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, крім іншого, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора, отриманого від ТОВ «Лінеура Україна», прийняла публічну пропозицію (оферту) та підписала договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту (здійснила акцепт пропозиції товариства), тобто договір вважається укладеними відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідачем не спростовано презумпцію правомірності правочину.
Факт укладення кредитного договору в електронній формі із ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та отримання за ним 15000,00 гривень відповідач не заперечує.
Дану обставину з урахуванням позиції відповідача та досліджених матеріалів справи суд вважає доведеною.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
28.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал - Фінанс» (фактором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (клієнтом) укладено договір відступлення права вимоги №28/06/23 відповідно до якого клієнт відступив (передав) фактору права вимоги, а фактор набув права вимоги від клієнта та сплатив клієнту за відступлення прав вимог фінансування в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором.
Згідно з платіжною інструкцією кредитного переказу коштів ТОВ «Факторингова Компанія «Укрглобал - Фінанс» перерахувало на рахунок ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» грошові кошти, призначення платежу: сплата згідно договору про відступлення права вимоги № 28/06/23 від 28.06.2023.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023 ТОВ «Факторингова Компанія «Укрглобал - Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 2614943 від 24.11.2021 у розмірі 68295,00 грн, з яких: 15000,00 грн - заборгованість за сумою кредиту, 53295,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом у справі № 761/1543/20, провадження № 61 - 10389св21 від 23.02.2022, справа № 639/86/17, провадження № 61-5039 св21від 19.01.2022, справа № 554/8549/15-ц, провадження № 61-18460св20 від 14.07.2021.
Оскільки, позивач ТОВ «Факторингова Компанія «Укрглобал - Фінанс» на підставі договору про відступлення права вимоги №28/06/23 від 28.06.2023 набуло право вимоги за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2614943 від 24.11.2021, що укладений між первісним кредитодавцем ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем, то у нього, як нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредиту та інших передбачених договором платежів у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Доказів про визнання договору про відступлення права вимоги №28/06/23 від 28.06.2023 недійсним чи погашення боргу первісному кредитору матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Положеннями ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Судом встановлено, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повністю виконало свої зобов`язання перед відповідачем та перерахувало на картковий рахунок відповідача кошти в сумі 15000 грн.
Відповідач, у свою чергу, зобов`язання за Договором № 2614943 належним чином не виконала, суму кредиту та проценти не повернула.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2614943 від 24.11.2021 розмір заборгованості становить 68295,00 грн, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 15000,00 грн, заборгованість за процентами - 53295,00 грн. Із наданого позивачем розрахунку слідує, що відповідач сплатила 5373,00 грн, з яких 5373,00 грн зараховані на погашення процентів за договором.
Проценти відповідачу нараховані первісним кредитодавцем за період із 24.11.2021 по 28.06.2023, тобто в межах строку кредитування, визначеного п. 1.3 Договору № 2614943.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Безпідставними є доводи відповідача про те, що позивачем нарахування суми відсотків не відповідає вимогам чинного законодавства, з огляду на таке.
Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору, Первісний кредитор нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3. Кредитного договору становить 360 днів. 
Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, Відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. 
Згідно п.п. 5.4.1 Кредитного договору, Відповідач зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором. 
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 
Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. 
Первісним кредитором не здійснювалось нарахування комісій, пені та інших штрафних санкцій по Кредитному договору у відповідності до чинного законодавства України. 
Отже, Первісним кредитором також враховано і норми Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення короновірусної хвороби (COVID-19)» про не нарахування штрафів та пені на період карантину. 
Проте, Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов Кредитного договору, що має відображення у розрахунку заборгованості.
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті фактичних обставин цієї справи, суд зазначає, що позивач належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, та які входять до предмету доказування у справі, а саме укладення між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем в порядку, передбаченому Закону України «Про електронну комерцію», кредитного договору № 2614943 від 24.11.2021, на умовах, встановлених судом. Презумпцію правомірності вказаного договору під час розгляду справи відповідачем не спростовано, а судом не встановлено обставин нікчемності цього договору в цілому або його окремих положень. Умови договору не суперечать положенням Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування».
Крім того, позивачем доведено належне виконання кредитодавцем своїх зобов`язань за кредитним договором щодо надання відповідачу кредиту у розмірі та в порядку, передбаченому кредитним договором; неналежне виконання відповідачем своїх щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом; набуття позивачем прав кредитора у зобов`язанні на підставі Договору про відступлення прав вимоги з додатками, презумпцію правомірності яких відповідачем не спростовано.
Всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України відповідач не надав суду доказів належного, тобто відповідно до умов договору, виконання своїх зобов`язань щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом, тобто не спростував заборгованість за кредитним договором у розмірі 68295,00 грн, з яких: 15000,00 грн – тіло кредиту, 53295,00 грн – проценти.
З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що відповідач в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суд дійшов висновку про необхідність судового захисту порушених прав позивача, у зв`язку задовольняє позовні вимоги у повному обсязі та стягує з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Укрглобал-Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 3636137 від 28.04.2023 на суму заборгованості 68295,00 грн, з яких: 15000,00 грн – тіло кредиту, 53295,00 грн – проценти.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2684,00 грн.
Щодо стягнення інших судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, до яких згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України належать витрати на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На виконання вимог ч. 1 ст. 134, ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивачем надано на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн такі докази: договір № 03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03.07.2023, відповідно до якого вартість послуг виконавця, зокрема, становить 5 000 грн; акт приймання- передачі наданих послуг №18 від 03.07.2023 до договору № 03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03.10.2023, згідно положень якого підготовка позовних заяв про стягнення заборгованості з боржників ТОВ «Факторингова Компанія «Укрглобал - Фінанс» становить 5000 грн; платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 319 від 27.11.2025 про перерахування ТОВ «ФК «Укрглобал - Фінанс» на рахунок ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 55000 грн., свідоцтво про право на заняття адвокатської діяльністю серія ПТ №2412, копію довіреності від 03.07.2023.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За змістом ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
Згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Оцінюючи надані позивачу послуги професійної правничої допомоги на відповідність вказаним критеріям, суд зазначає, що перелічені в Акті від 03.10.2023 послуги відповідають критеріям дійсності і необхідності, однак при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд також виходить з того, що зазначена справа є малозначною, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження. Категорія справ про стягнення заборгованості за кредитним договором, враховуючи предмет та підстави позову, сталість законодавство та судової практики щодо цих правовідносин, не є спором значної складності та не потребує дослідження великого обсягу доказів, крім того, є типовою справою для представника позивача.
На підставі викладеного, з урахуванням категорії справи, ціни позову, значення справи для сторін, рівня складності спірних правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, що справедливим буде стягнення з відповідача на користь відповідача в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу грошових коштів у розмірі 3000 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 76 - 81, 141, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 274, 287 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Укрглобал - Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 2614943 від 24.11.2021 у розмірі 68295 (шістдесят вісім тисяч двісті дев`яносто п`ять) гривень 00 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Укрглобал - Фінанс» судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок та 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок витрат на правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Укрглобал - Фінанс», ЄДРПОУ 41915308, місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, 4, м. Київ, 03124.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя        О.В. Шишкін