Справа № 523/18358/24
Провадження №2/523/3114/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" лютого 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м. Одеси у складі: 
головуючого судді - Аліної С.С.
при секретарі - Томілко М.В., 
розглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя,- 
В С Т А Н О В И В :

До Пересипського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в якому просив:
Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно, а саме: автомобіль «SKODA FFBIA», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Поділити спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступним чином: 
Виділити у приватну власність ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ), в порядку поділу майна подружжя автомобіль «SKODA FFBIA, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , НОМЕР_3 ) вартість 1/2 частини автомобіля «SKODA FFBIA, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 123 750 (сто двадцять три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2475 гривень. 
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 перебував з ОСОБА_2 у шлюбі з 20.06.2020 року Так як, сімейне життя з Відповідачем не склалося, ОСОБА_2 03.09.2024 року подала до Суворовського районного суду міста Одеси позовну заяву про розірвання шлюбу (справа №523/15223/24). 
За весь період шлюбу, подружжям було придбане наступне майно: Автомобіль марки «SKODA FFBIA, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
Враховуючи що на час придбання автомобіля Відповідач мав посвідчення водія, було прийнято рішення, що оформлення усіх документів для набуття у власність автомобіля здійснюватиметься на користь Відповідача. Середня ринкова вартість вказаного автомобіля, з урахуванням його ремонту складає – 6000 (шість тисяч) доларів, що в еквіваленті на національну грошову одиницю України складає 247500 (двісті сорок сім тисяч п`ятсот ) гривень.
Як зазначає позивач даний транспортний засіб по сьогоднішній день знаходиться у користуванні Відповідача. Документи-оригінали, а саме: Договір купівлі-продажу автомобіля, технічний паспорт на автомобіль також знаходяться у Відповідача.
Відповідач відмовилась добровільно ділити набуте майно набуте за період шлюбу, що стало підставою для звернення до суду. 
Ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 15.11.2024р відкрито загальне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання на 05.02.2025р.
Ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 31.03.2025р. відмовлено у прийняті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя для спільного розгляду з первісним позовом.
Ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 04.06.2025р відмовлено в прийняті заяви представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Сушка В.М. про уточнення та збільшення позовних вимог по справі.
Ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 04.06.2025р закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 22.09.2025р.
Представник позивача ОСОБА_3 – адвокат Сушко В.М. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив про їх задоволення.
Відповідач ОСОБА_2 , та її представник – адвокат Колєва Ю.Л. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог.
В матеріалах справи міститься відзив відповідачки ОСОБА_2 на позовну заяву в якому зазначила, що позовні вимоги викладені в позовній заяві у цій справі є безпідставними, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.
Як зазначає Відповідач автомобіль марки «Skoda Fabia» 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 : був зареєстрований на Відповідачку ОСОБА_2 25.05.2024 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеному між Відповідачкою та її матір`ю ОСОБА_4 в ТСЦ. 
При цьому, твердження Позивача щодо того, що автомобіль був придбаний за його власні кошти та у подальшому ним було зроблено капітальний ремонт, не відповідає дійсності, та позивачем не надано жодних доказів цього. 
Оскільки продавцем автомобіля була мати Відповідачки, фактично відбулось дарування автомобіля на користь ОСОБА_2 , яке у територіальному сервісному центрі (ТСЦ) було оформлене за договором купівлі продажу. 
Позивач у придбанні та оформленні автомобіля участі не приймав, коштів не надавав, що підтверджується, зокрема тим, що він навіть не наводить у своєму позові суму, яку він ніби-то сплатив за придбання автомобіля. Жодних витрат на ремонт автомобіля Позивач не здійснював, про що свідчить відсутність підтверджуючих документів, доданих до позовної заяви. Позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували здійснення ним ремонту автомобіля або витрати на нього. Відсутність документів (квитанцій, актів виконаних робіт, банківських виписок) свідчить про безпідставність його тверджень. 
06.09.2024 року автомобіль був відчужений Відповідачкою ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу, укладеним у територіальному сервісному центрі (ТСЦ).
Вивчивши матеріали, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено про те, що Позивач з Відповідачкою перебували в шлюбі з 20 червня 2020р., який був зареєстрований Суворовським районним у м.Одесі відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 376. Спільних дітей сторони не мають.
Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 18.11.2024р. задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Шлюб між ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , зареєстрований 20 червня 2020р., Суворовським районним у м.Одесі відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 376 розірваний.
За час спільного проживання у сторін дітей не народилось.
За час перебування у шлюбі відповідач ОСОБА_2 набула право власності на автомобіль «SKODA FFBIA, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_5 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 виданого ТСЦ 5141 від 25.05.2024р.
Відповідно до висновку експерта №013-СЕ/25 Транспортно-товарознавчої експертизи автомобіля «SKODA FFBIA, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_5 від 21.02.2025 року середня ринкова вартість зазначеного транспортного засобу станом на дату оцінки приймається рівною 240 683,27 гривень, або 5781,50 долларів США згідно курсу НБУ на момент складення оцінки. (а.с.122-151)
Згідно cт. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 Сімейного кодексу України).
Частина 1 ст. 61 СК України вказує, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з частиною 3 статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до частини 4 статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Частиною 1 cт. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до cm.69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Статтею 70 Сімейного Кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 даного Закону передбачено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними у натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до cт.69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Статтею 70 Сімейного Кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 даного Закону передбачено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними у натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.
Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким чином, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна підлягає задоволенню.
Згідно ст. 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2475,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 265 ЦПК України, ст.ст. 325, 369, 369, 370 ЦК України, ст. ст. 63,69, 70,71 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.
Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно, а саме: автомобіль «SKODA FFBIA», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Поділити спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступним чином: 
Виділити у приватну власність ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ), в порядку поділу майна подружжя автомобіль «SKODA FFBIA, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , НОМЕР_3 ) вартість 1/2 частини автомобіля «SKODA FFBIA, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 123 750 (сто двадцять три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2475 гривень. 
Копію рішення направити сторонам по справі.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд м. Одеси, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення суду складено та підписано 16.03.2026р

Суддя Аліна С.С.