Справа № 947/13431/26
Провадження № 1-кп/947/896/26
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.04.2026 року
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі с/з ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026164480000137 від 12.03.2026року відносно: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Астраханка, Мелітопольського району, Запорізької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 30.04.2025 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 1 рік, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України; 
ВСТАНОВИВ:

12.03.2026 року у невстановлений час ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м.Одеса, вул. Івана Франка, 40-Г, де розташована територія ПП фірми «Асоль», яка перебуває у законному користуванні зазначеного підприємства, маючи намір знайти місце для ночівлі, у зв`язку з чим у нього виник умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що проникнення до іншого володіння особи без згоди законного користувача є незаконним, маючи намір порушити конституційне право на недоторканість іншого володіння, закріплене у ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 12.03.2026 року о 15:40 годині, діючи умисно та протиправно, без дозволу та згоди законного користувача, переліз через паркан та незаконно проник на територію ПП фірми «Асоль», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Івана Франка, 40-Г, чим порушив недоторканість іншого володіння особи.
Таким чином,  ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.162 КК України - незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений, представлений захисником ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку.
Згідно заяви представника потерпілого ОСОБА_5 він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку.
Тому суд, за клопотанням прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_6 , що регламентоване ч.1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого  ОСОБА_3 за ч.1 ст.162 КК України - незаконне проникнення до іншого володіння особи, доведена у повному обсязі.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого  ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриття правопорушення.
Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого  ОСОБА_3 судом не встановлені.
При призначенні покарання обвинуваченому  ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, особу обвинуваченого, його щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриття правопорушення, тобто пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання  ОСОБА_3 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді обмеження волі.
На підставі ст.71 КК України суд вважає необхідним призначити  ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків, а саме до призначеного покарання по даному вироку, частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного 30.04.2025 року вироком Київського районного суду м. Одеси за ч. 4 ст. 185 КК України. 
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.
Процесуальні витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 301, 302, 349, 368, 373-374, 376, 382, 392- 395, КПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України і призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. 
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного цим вироком покарання частково приєднати, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України, не відбуту частину покарання призначеного вироком Київського районного суду міста Одеси від 30.04.2025 року та призначити  ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 місяць.
Строк відбування покарання  ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання при виконанні вироку, який набрав законної сили.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не застосований.
Процесуальні витрати на залучення експерта та речові докази у даному кримінальному провадженню відсутні.
Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України – вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя                         ОСОБА_1