Справа № 127/39462/25

РІШЕННЯ
Іменем України

08 квітня 2026 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Васильєвої Т.Ю., 
секретар Манюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця в порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу поліції № 3 (смт. Летичів) Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Грондецького Віктора Володимировича, Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, співвідповідачі: Департамент патрульної поліції Національної поліції України та Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій вказує, що постановою інспектора ВП № 3 (смт. Летичів) Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Грондецького В.В., серії ЕНА № 6280351 від 04.12.2025, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3 400, 00 грн за ч. 2 ст. 126 КУпАП за те, що 04.12.2025 о 09:12 год на автомобільній дорозі М-30 321 км, він керував транспортним засобом марки Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 , належним на праві власності ОСОБА_2 , не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, тобто, не мав права керування таким транспортним засобом, чим допустив порушення п. 2.1.а ПДР України – керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Позивач вважає, що дана постанова є незаконною.
Як слідує зі змісту посвідчення водія, ОСОБА_1 на момент зупинки та складення інспектором постанови мав відкриту категорію В, що в свою чергу, станом на 04.12.2025 дозволяло йому керувати відповідним транспортним засобом марки Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 . Також позивач зазначає. що він не був відсторонений від керування транспортним засобом після того, як іспектор, на його думку, встановив зазначений факт та виніс оскаржувану постанову. Відсутність при собі посвідчення водія (ч. 1 ст. 126 КУпАП) та відсутність у особи права на керування транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП) не є тотожними юридичними поняттями/термінами, оскільки вони є різними юридичними фактами, що породжують різні юридичні наслідки та підстави для відповідальності, в тому числі, тягнуть за собою санкції різного розміру.
Однак, не зважаючи на встановлення інспектором факту відсутності у ОСОБА_1 станом на 04.12.2025 під час керування транспортним засобом посвідчення водія відповідної категорії, за що передбачено накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, натомість, відповідач кваліфікував його дії та притягнув до відповідальності за керування транспортним засобом без відповідного права, за що передбачено накладення трафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. З огляду на викладене, постанова підлягає скасуванню як незаконна та не обгрунтована.
З огляду на викладене, позивач вважає, що є всі підстави скасувати постанову серії ЕНА № 6280351 від 04.12.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400, 00 грн за порушення ч. 2 ст. 126 КУпАП, винесену відповідачем інспектором ВП № 3 (смт. Летичів) Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Грондецьким В.В. та закрити справу про адміністративне правопорушення, тому просить суд скасувати постанову від 04.12.2025 (а.с. 1 – 5).
Ухвалою суду від 05.03.2026, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ та призначено справу до судового розгляду, залучено до участі у справі співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України, та ухвалою суду від 16.03.2026 залучено до участі у справі співвідповідача Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, в зв`язку з повідомленням ДПП про те, що інспектор, який виніс оскаржувану постанову, є працівником віддлу поліції та підпорядкований ГУ НП в Хмельницькій області, а не ДПП.
Представник відповідача, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, на підставі ст. 162 КАС України, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що під час зупинки транспортного засобу працівником поліції встановлено відсутність посвідчення водія у ОСОБА_1 та встановлено його особу за допомогою паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 . В подальшому працівником поліції, за допомогою інформації, яка міститься в базах даних інформаційно-пошукової системи Національної поліції встановлено, що у позивача взагалі відсутнє посвідчення водія будь якої категорії.
Також, звертає увагу суду, що позивач у своїй позовній заяві вказує на підставу для задоволення позовних вимог те, що у нього наявне посвідчення водія категорії В серії НОМЕР_3 від 16.06.2025 із відкритою категорією В від 06.12.2009, що дає змогу йому керувати транспортним засобом Mazda 6. Однак, згідно інформаційного порталу Національної поліції, посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 16.07.2024 видане на ім`я громадянина ОСОБА_3 , а тому, враховуючи дані обставини, посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 16.06.2025, яке позивач долучає як доказ, ОСОБА_1 не видавалось, а надане як доказ суду посвідчення водія НОМЕР_3 від 16.06.2025 не є офіційним документом та оскільки не міститься у інформаційно-пошукових порталах (базах) НПУ та МВС - містить ознаки підробки.
За вказаних обставин відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 67 - 68).
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача, адвокат Ткаченко К.Д. подав до суду клопотання, яким просив проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.
Відповідач інспектор відділу поліції № 3 (смт. Летичів) Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції Грондецький В.В. та представник відповідача ДПП, та представник співвідповідача Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в судове засідання не з`явилися, згідно поданих заяв. При цьому, представник співвідповідача Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в зачяві просить відкласти судовий розгляд в зв`язку із зайнятістю представника, без надання жодного доказу на підтвердження зазначених обставин та відсутність інших уповноважених представників відповідача - юридичної особи.
Представник відповідача Управління патрульної поліції в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, хоча відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, будь-яких заяв від нього на адресу суду не надходило.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкладення розгляду справи, суд звертає увагу, що позовна заява надійшла до Вінницького районного суду Вінницької області 10.02.2026. Ухвалою суду від 16.03.2026 ГУНП в Хмельницькій області залучено до участі у справі у якості співвідповідача. Представник відповідача 30.03.2026 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому виклав заперечення відповідача проти позову. Про поважні причини неявки в судове засідання 08.04.2026 представник відповідача не повідомив, та такою причиною не може бути подання представником відповідача 08.04.2026 клопотання про відкладення судового розгляду, яке підлягає до вирішення судом саме в судовому засіданні.
Суд враховує, що згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, тому підстави для відкладення судового засідання відсутні. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, дійшов до наступного висновку.
04.12.2025 інспектором відділу поліції № 3 (смт. Летичів) Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Грондецьким В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6280351, якою  ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400, 00 грн за порушення водієм Правил дорожнього руху України, а саме за те, що  ОСОБА_1 04.12.2025 о 19:12 год на автомобільній дорозі М-30 321 км керував транспортним засобом Mazda 6д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, тобто не мав права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а ПДР України – керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом (а.с. 6 – 8).
Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_3 , від 16.06.2025, на ім`я ОСОБА_1 було видано посвідчення водія про право керування транспортними засобами категорій В, С1, С з 08.12.2009, а категорій D1, D з 16.06.2025 (а.с. 10).
Водночас, відповідно до листа Хмельницького районного управління поліції ГУНП у Хмельницькій області від 20.03.2026, згідно інформаційного порталу Національної поліції посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 16.07.2024 було видане на ім`я громадянина ОСОБА_3 , а посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 16.06.2025 на ім`я ОСОБА_1 не видавалося (а.с. 74).
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України «Про дорожній рух», Постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 «Про правила дорожнього руху» (далі - ПДР), Постанови Кабінету Міністрів України № 30 від 08.05.1993 "Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами" (далі - Положення), Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч. 9 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 2.1.а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно п.п. 2, 5-1, 21, 23 вищевказаного Положення, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.
Централізоване оформлення, персоналізація, видача, повернення та обмін посвідчень водія здійснюється територіальними сервісними центрами МВС у визначені законодавством строки. Для видачі, обміну, повернення посвідчення водія територіальними сервісними центрами МВС, складання в них теоретичного і практичного іспитів здійснюється фотографування обличчя особи в разі відсутності в Єдиному державному реєстрі МВС відцифрованого образу обличчя цієї особи, після чого до Єдиного державного реєстру МВС вноситься відцифрований образ обличчя особи разом із відомостями про неї. У разі коли відцифрований образ обличчя водія міститься в Єдиному державному реєстрі МВС (посвідчення водія видавалося після 1 січня 2013 р.), в Єдиному державному демографічному реєстрі, обмін посвідчення водія та оформлення його після втрати чи викрадення здійснюються також засобами електронного кабінету водія функціональної підсистеми єдиної інформаційної системи МВС (далі - електронний кабінет водія) або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, у тому числі з використанням його мобільного додатка (далі - Портал Дія). Порядок ведення Єдиного державного реєстру затверджується МВС. 
Посвідчення водія видається після складення особою у територіальному сервісному центрі МВС іспитів, передбачених пунктом 18 цього Положення.
Інформація про видане посвідчення водія вноситься працівником територіального сервісного центру МВС до Єдиного державного реєстру МВС.
Так, ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до положень ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, зокрема ч. 2 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Положеннями п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Приписами ч. 1 ст. 6 КАС України визначено: кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З`ясовані по справі обставини та зазначене законодавство дає можливість дійти до висновку, що в даній справі на позивача накладено адміністративне стягнення саме за керування транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом, оскільки останній не отримував права керування транспортними засобами, що передбачено саме ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Так, суд не має можливості встановити належність долученої до позовної заяви копії посвідчення водія саме позивачу, оскільки згідно листа Хмельницького районного управління поліції ГУНП у Хмельницькій області посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 16.07.2024 було видане на ім`я громадянина ОСОБА_3 , а посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 16.06.2025 на ім`я ОСОБА_1 не видавалося. 
Суд критично оцінює доводи позивача про наявність у нього зазначеного посвідчення водія, оскільки позивач в судове засідання не з`явився, оригіналу посвідчення не пред`явив, тому суд не може встановити наявність у нього права керування відповідним транспортним засобом, що має бути отримане у спосіб, встановлений чинним законодавством у вищевказаному порядку, дотримання якого та внесення інформації про видане посвідчення водія до Єдиного державного реєстру МВС суду не доведено.
З огляду на наявні у справі матеріали та встановлені обставини, суд вважає, що позивачем не спростовано вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП належними та допустимими доказами, а відтак, позовна заява задоволенню не підлягає.
Із наведеного вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства, адміністративне стягнення накладено органом, який має на це повноваження, строк накладення стягнення не сплив та наданими суду доказами підтверджується, що в діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.
При цьому, належним відповідачем за даним позовом є Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, як орган, від імені якого відповідним інспектором було розглянуто справу про адміністративне правопорушення, згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 по справі № 724/716/16-а.
Тому, враховуючи, що відповідачі інспектор відділу поліції № 3 (смт. Летичів) Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області Грондецький Віктор Володимирович, Управління патрульної поліції в Хмельницькій області та Департамент патрульної поліції Національної поліції України є неналежними відповідачами за заявленими вимогами, та незаконності притягнення позивача до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою від імені Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, де працює посадова особа, що винесла зазначену постанову, суду не доведено, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 241 – 244, 246, 286 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора відділу поліції № 3 (смт. Летичів) Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Грондецького Віктора Володимировича, Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, співвідповідачі: Департамент патрульної поліції Національної поліції України та Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Учасники справи:
1)позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;
2)відповідач інспектор відділу поліції № 3 (смт. Летичів) Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Грондецький Віктор Володимирович, адреса: вул. І. франка, буд. 20, смт. Летичів, Хмельницький район, Хмельницька область, 31500.
3)відповідач Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, місцезнаходження: вул. Коцюбинського, 35/2, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29008.
4)відповідач Департамент патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, код ЄДРПОУ: 40108646.
5)відповідач Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, місцезнаходження: вул. Зарічанська, буд. 7, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000, код ЄДРПОУ 40108824.

Суддя: