Єдиний унікальний номер 725/8687/25 
Номер провадження 2/725/3144/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2026 

Чернівецький районний суд міста Чернівців 
в складі:
головуючого судді Скуляк І. А. 
при секретарі Єремчук Т.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) третя особа: Служба у справах дітей Чернівецької міської ради (Центральна площа, 9, м. Чернівці) про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 06.06.2013 року.
Від шлюбу у них є двоє дітей донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Позивач вказує, що збереження сім`ї неможливе, оскільки між ним та відповідачкою спільне життя не склалося, шлюбні відносини фактично припинені та на сьогоднішній день шлюб носить формальний характер. Вважає, що подальше сімейне життя з відповідачкою неможливе. 
На підставі вищевикладеного, просить суд шлюб укладений між ними розірвати та малолітніх дітей – доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 .
після розірвання шлюбу залишити проживати разом з їх батьком  ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його самостійному вихованні та утриманні. 
В судове засідання позивач не з`явився, від нього до суду надійшла заява в якій просив суд справу розглядати за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
В судове засідання відповідачка не з`явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає. У дані заяві також вказала, що бажає, щоб діти залишились проживати з батьком .
Представник Служби у справах дітей ЧМР в судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.
Суд приймає визнання позову відповідачкою, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог.
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 червня 2013 року у Виконавчому комітеті Строїнецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, актовий запис №04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. /а.с. 6/.
Від шлюбу у сторін є двоє малолітніх дітей: донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження. /а.с. 12-13/.
Згідно ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 
Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. 
У постанові від 22 грудня 2021 року у справі №339/143/20 Верховний Суд визначив, що за загальним правилом за відсутності спору, щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.
Як вбачається з матеріалів справи малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітній ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровані та проживають спільно з батьком , що підтверджується витягами з реєстру територіальних громад та договором про визначення місця проживання дітей, умов їх самостійного утримання та виховання батьком. /а.с. 14-16, 66-67/.
Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. 
Як встановлено судом, відповідачка  ОСОБА_9 не заперечує щодо визначення місця проживання їх малолітніх дітей разом із батьком  ОСОБА_10 /а.с. 62, 68/.
Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 09.03.2026 року незнятої чи непогашеної судимості не має, до кримінальної відповідальності не притягується, в розшуку не перебуває. /а.с. 69/.
Позивач  ОСОБА_1 офіційно працює та має стабільний фінансовий дохід. /а.с. 70/.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.
Суд - це фактично останній інструмент, який підлягає використанню при вирішенні сімейних спорів, коли спір неможливо вирішити іншим шляхом.
Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.
Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
У статті 112 СК України зазначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки їхня сім`я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім`ї між сторонами неможливе, та зокрема суперечить правам та інтересам позивача, відсутність спору між сторонами, щодо визначення місця проживання та порядку утримання їх спільних дітей, згоди самої матері дітей /а.с. 62,68/. та те, що відповідачка позов визнала, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Крім того, суд зауважує, що жодних прав та обов`язків матері та дітей, не обмежено та не порушено.
Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по зверненню до суду в розмірі 1211,20 грн., та з позивача на користь держави в розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст. ст. 24, 112 СК України, ст. 189-200, 206 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Розірвати шлюб між  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), який зареєстрований 06 червня 2013 року у Виконавчому комітеті Строїнецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, актовий запис №04.
Малолітніх дітей – доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після розірвання шлюбу залишити проживати разом з їх батьком  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його самостійному вихованні та утриманні.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в розмірі 1211 грн. 20 коп. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Чернівецький районний суд міста Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців      Скуляк І. А.