Компаніївський районний суд Кіровоградської області 
Справа № 391/173/26 
Провадження № 3/391/58/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2026р. селище Компаніївка

Суддя Компаніївського районного суду Кіровоградської області Козюменська В.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції № 3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
До Компаніївського районного суду Кіровоградської області надійшли матеріли про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Судом встановлено, що 15.01.2026 року о 21:48 год. в с-щі Компаніївка, по вул.Перемоги, 3, водій ОСОБА_1 керувала ТЗ марки Hyundai Gets д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, блідість обличчя). Від проходження огляду на стан визначення алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилася. Від керування ТЗ відсторонена шляхом передачі автомобіля тверезому водієві, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.
Відповідно до ПДР України:
2.5 Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До судового засідання ОСОБА_1 та її захисник адвокат Євладенко Л.С. не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, а також клопотання про закриття провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. В обгрунтування клопотання зазначено наступне:
15.02.2026 р. близько 21-45 год. в с-щі Компаніївка по вул. Перемоги, Олійник зупинила патрульна поліція. Поліцейські не представилися, не озвучили причину зупинки, попрохали надати документи, а саме водійське посвідчення та технічний паспорт, які ОСОБА_2 було надано. Водій поїхала далі, а хвилин через 40-45, по дорозі в зворотню сторону, її було зупинено повторно. Доказом цього є запис на відео, де водій каже: «ви мене бачили», а поліцейські в свою чергу це не заперечують.
Потім було запропоновано продути «алкотестер Драгер», посилаючись на запах алкоголю з авто. Коли ОСОБА_2 запитала, що вона порушила, повідомили про відсутність на її авто подсвітки номерного знаку, не запропонувавши усунути пошкодження на місці, як це передбачено, адже відсутність знаку в темну пору доби – є порушенням ПДР, за що поліцейський може накласти штраф за ч.1 ст. 121-3 КУпАП, проте водій має право усунути несправність на місці. Водій не відмовилася від перевірки загалом, а відмовилася лише від перевірки алкотестером, знаючи від знайомих про випадки, коли такий тест показує недостовірну інформацію та розуміючи те, що підстави і процедура зупинки були порушені, а також зважаючи на погрози хамського характеру. Їхати до Кропивницького «на освідування», як було зазначено поліцейським, ОСОБА_2 не мала змоги, так як вдома була неповнолітня донька, час був пізній. Крім того, зі слів поліцейського не зрозуміло, що пропонувався огляд в медичному закладі, а термін «освідування» означає слідчу (процесуальну) дію, спрямовану на виявлення слідів кримінального правопорушення, тілесних ушкоджень або особливих прикмет на тілі людини, тому фраза «освідування» в м. Кропивницькому була неоднозначною. 
Зважаючи на викладене, того ж дня, дочекавшись знайомого водія, ОСОБА_1 проїхала до КНП «Компаніївська лікарня», дочекалася приїзду спеціаліста та пройшла обстеження у лікаря-нарколога, який було видано Висновок, відповідно до якого в ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.
Зауважила, що з відеоматеріалів, долучених до адміністративної справи №391/173/26, неможливо зробити висновок, що транспортним засобом «Хюндай Гетс» водій керувала з ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки уривки відео не є безперервними. Відео місцями знімається лише зі звуком, без зображення, запис ведеться з власного мобільного пристрою, про що водія навіть не попереджують. Відповідно ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» патрульні мають право використовувати лише технічні засоби, що перебувають на балансі МВС. Особистий iPhone до них не належить. Службові нагрудні камери (бодікамери) мають сертифікати відповідності та захист від стороннього втручання. Відео на приватному телефоні можна легко відредагувати або змонтувати, що ставить під сумнів його автентичність. Інструкція МВС № 1026 вимагає безперервного відеозапису всього процесу оформлення. Тож вважає, що доданий до матеріалів справи відеозапис є недопустимим доказом, оскільки він отриманий у спосіб, не передбачений законом.
Винесений протокол є незаконним, необґрунтованим, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Наведене у свої сукупності указує на недоведеність у ході провадження у цій справі факту керування т/з із ознаками алкогольного сп`яніння. 
Хоча в протоколі і зазначено, що права та обов`язки передбачені ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП було роз`яснено, однак працівником поліції не було вжито жодних дій щодо надання можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, а тому вважає, що такими діями було порушено права особи, що притягується до адміністративної відповідальності та позбавлено конституційного права на захисника, передбаченого статтею 59 Конституції України, а також статтею 268 КУпАП. 
Порушення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 592351 від 15.02.2026 року та відеозаписах. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє. Відповідно до змісту статті ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік підстав для зупинки транспортних засобів, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. 
Необхідно звернути увагу на те, що візуальне спостереження за дотриманням ПДР працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. 
Враховуючи викладене, сторона захисту вважає, що протокол про адміністративне правопорушення від 15.02.2026 р. складено працівниками поліції в порушенні вимог КУпАП , «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», дає підстави вважати, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення не може бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення. 
Крім того, протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. Відео-докази, що долучені до матеріалів справи висновуються, як такі, що не узгоджені між собою, та «поза розумним сумнівом» не доводять винуватість ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Процедуру притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП в даному випадку порушено. 
Отже:1. Під час зупинки транспортного засобу працівники поліції не представились належним чином, що є порушенням вимог законодавства. 2. Відеозаписи показують, що патрульний транспортний засіб рухався за водієм, і після ввімкнення маячків жінка вийшла з автомобіля. Однак подальший відеозапис не є безперервним: наступний фрагмент починається вже з перевірки документів без зазначення часу його фіксації. Відсутність безперервної відео-фіксації не дозволяє оцінити весь ланцюг подій та встановити повну картину. 3. Відеозаписи фрагментарні, без часових міток, з перервами та чорними ділянками, не зафіксовані всі обставини взаємодії та зупинки транспортного засобу. 4. Судова практика підтверджує, що перервані або неповні записи не можуть вважатися належними доказами для встановлення факту адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП. Безперервна відеофіксація не здійснювалась, що є порушенням ст. 266 КУпАП та судової практики Верховного Суду (Постанова ВС від 15.03.2019, №686/11314/17). 5. До складання протоколу водій висловлювала готовність пройти медичний огляд у місцевому медичному закладі (смт Компаніївка), проте працівники поліції відмовили у такій можливості. Ці обставини не відображені у відеозаписах, що ставить під сумнів повноту та достовірність матеріалів справи. 6. Після складання протоколу водій самостійно звернулась до медичного закладу: - час першої зупинки: 21:45, час повторної – орієнтовно 22.30, час висновку лікаря: 00:24, результат: ознак сп`яніння не виявлено. 7. Стан водія на відео адекватний, тверезий, мова чітка (в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначено: порушення мови, а в протоколі блідість обличчя, що є зовсім не характерним для стану сп`яніння. Адже при сп`янінні колір обличчя зазвичай стає червоним через розширення підшкірних кровоносних судин та посилений приплив крові, особливо на щоках, лобі та носі). 

Стороною захисту суду було надано висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.02.2026 р., згідно якого в ОСОБА_1 , яка була оглянута 16.02.2026 р. о 00-24 год., ознак сп`яніння не виявлено.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами:
- протоколом серії ЕПР1№ 592351 від 15.02.2026, складеного відносно ОСОБА_1 , яким зафіксовано вчинення нею правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння від 15.02.2026, відповідно до якого поліцейським в ОСОБА_1 поліцейським виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовилася.
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду відмовилася. 
-рапортом працівників СРПП ВП №3, згідно якого 15.02.2026 близько 21:48 год. в с-щі Компаніївка по вул.Перемоги, біля б.№3, було зупинено ТЗ Hyundai Gets д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення ПДР, під час спілкування в останньої було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, на що остання відмовилася. Від керування відсторонена шляхом залишення ТЗ на місці зупинки. 
- відеозаписом, відповідно до якого 15.02.2026 р. приблизно о 21-43 год. працівники поліції зупиняють ТЗ Hyundai Gets д.н.з НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 . Підійшовши до автомобіля, один з поліцейських повідомляє про те, що ведеться відеозапис спілкування. В ході перевірки документів, поліцейський звертає увагу на наявність запаху алкоголю, у зв`язку з чим пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я. Від проходження такого огляду  ОСОБА_1  відмовляється, зазначаючи, що їй відомо, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння є відповідальність. Поліцейський роз`яснює, що в разі відмови від проходження огляду відносно ОСОБА_1 буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, а саме за порушення п. 2.5 ПДР України. Після чого ОСОБА_1 пропонує поліцейським «розібратись на місці», питаючи, що саме вона порушила. Поліцейські декілька разів пояснюють, що причиною зупинки - є відсутність підсвітки номерного знаку. Пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці або в медичному закладі поліцейські також пропонують ОСОБА_2 декілька разів, зазначаючи, що їй необхідно визначитись: або проходити огляд (на місці або в медзакладі), або відмовитись.  ОСОБА_1 знов пропонує поліцейським «розібратись на місці», висловлюючи побоювання того, що алкотестер дасть позитивний результат. Поліцейський відповідає, що це буде означати саме вживання алкогольних напоїв, тобто керування ТЗ в стані алкогольного сп`яніння, й наслідком такого керування – є складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 продовжує пропонувати «розібратись на місці», на що поліцейський, зазначаючи щодо необхідності визначитись проходити огляд чи ні, звертає увагу, що за таку «пропозицію домовитись» також передбачена відповідальність. Для того, щоб визначитись із своїми подальшими діями ОСОБА_1 просить подзвонити, проти чого поліцейські не заперечують. В ході подальшого сперечання з поліцейським щодо проходження огляду, ОСОБА_2 знов висловлює побоювання щодо позитивного результату алкотестеру у разі вживання спиртного вранці, зазначає, щоб поліцейські оформили матеріали за відсутність підсвітки номерного знаку, та відмовляється від проходження будь-якого огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Поліцейський говорить ОСОБА_1 щодо складення адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, за порушення п.2.5 ПДР України та переходить до оформлення адміністративних матеріалів. При цьому зазначає дату, час та місце складання протоколу – 15.02.2026 р., 21-55 год., с-ще Компаніївка, а також про те, що відеозапис здійснюється на Айфон 13, так як з технічних причин бодікамера має несправність. 
Від керування ТЗ ОСОБА_1 відсторонюється. ОСОБА_1 роз`яснюються її права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомляється, що розгляд справи відбудеться в Компаніївському районному суді. Від підписання протоколу та отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовилась. Після оформлення протоколу, поліцейський зазначає, що на годиннику - 22-09 год., й на планшеті зафіксовано (приблизно на 00-56 секунді 2 файлу): дату скоєння правопорушення – 15.02.2026 р. о 21-48 год., дата складання протоколу – 15.02.2026 р. о 22-10 год. 

Оцінюючи досліджені вище докази, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Суд приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винною за ч.1 ст. 130 КУпАП враховує наступне:
Відео зафіксовано: 
Керування ОСОБА_1 ТЗ (й зазначене не заперечувалось в наданих суду письмових поясненнях).
Роз`яснення декілька разів поліцейськими ОСОБА_1 причини зупинки ТЗ - відсутність підсвітки номерного знаку, що не заперечувалось ОСОБА_2 , яка зазначала, щодо усунення цих неполадок наступного дня. 
Неодноразову пропозицію поліцейських ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я, й відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду. Наслідки такої відмови – складання адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП, а саме за порушення п.2.5 ПДР України, ОСОБА_1 роз`яснено.
Висловлення декілька разів ОСОБА_1 побоювання проходити огляд через можливість отримання позитивного висновку щодо вживання алкогольних напоїв, оскільки (як зрозумів суд), вживала спиртні напої вранці. 
Неодноразову пропозицію  ОСОБА_1 поліцейським «розібратись на місці», на що поліцейськими зверталася увага, що за «пропозицію домовитись» також передбачена відповідальність. 
Фіксування на планшеті (приблизно на 00-56 секунді 2 файлу): дату скоєння правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП – 15.02.2026 р. о 21-48 год., дату складання протоколу – 15.02.2026 р. о 22-10 год. (Вказані дати та час сумнівів у суду не викликає). 
Від керування ТЗ ОСОБА_1 було відсторонено, роз`яснено її права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Клопотань щодо надання правової допомоги, ОСОБА_2 не заявлялось.
Суд звертає увагу, що працівник поліції з самого початку спілкування з  ОСОБА_1 зазначає щодо її можливого перебування в стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи, що водій, відповідно до п.2.5 ПДР на вимогу поліцейського повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, у разі відмови водія пройти огляд, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, тому суд вважає  ОСОБА_1 винуватою в скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. До того ж суд враховує, що причиною проходити огляд – є побоювання ОСОБА_2 отримати позитивний висновок щодо перебування в стані алкогольного сп`яніння, й така причина разом з її намаганням «вирішити питання», також давали поліцейським підстави вважати, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, тому їх вимоги про проведення огляду на стан сп`яніння, суд вважає законними та обґрунтованими.
Позицію сторони захисту, викладену в клопотанні про закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, з врахуванням наведених вище доказів, суд оцінює критично, як спосіб захисту, розцінює як намагання  ОСОБА_1 уникнути відповідальності за скоєне. 
З цих же підстав, досліджених доказів, суд не приймає до уваги висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.02.2026 р. До того ж враховує, що в даному випадку ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності – за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, й для проведення такого огляду працівники поліції мали законні підстави. Крім того, згідно ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. В даному випадку такий огляд проведено 16.02.2026 р. о 00-24 год, тобто після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, навіть складання протоколу – 15.02.2026 р. о 22-10 год. 
Дослідивши матеріали справи, таких порушень діючого законодавства, КУпАП, в тому числі ст. 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв ТЗ ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р., «Порядку направлення водіїв ТЗ для проведення огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду», затвердженого ПКМУ від 17.12.2008 р. №1103, які б тягнули за собою закриття провадження у справі на підставі п. ч.1 ст. 247 КУпАП, судом не встановлено. 
У зв`язку з чим на ОСОБА_1 накладається стягнення в вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу.
Відповідно до ст.40-1КУпАП з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.40-1, 130, 283,284 КУпАП, ст. ст.4,9 Закону України "Про судовий збір", суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (Отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл./21081300, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA658999980313000149000011001, ЄДРПОУ 37918230, Код бюджетної класифікації, 21081300).
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп) (ГУК у м. Києві 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA 908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).
На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання
У разі несплати правопорушником у зазначений термін штрафу у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника буде стягнуто подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові. 
Постанову може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Компаніївський районний суд Кіровоградської області в десятиденний строк з дня її винесення.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя В.В. Козюменська