Ширяївський районний суд Одеської області 

03.04.2026 	  Справа №: 518/130/26	

Провадження № 3/518/103/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2026 року     селище Ширяєве
Суддя Ширяївського районного суду Одеської області Гуржій А.В.,
за участю секретаря судового засідання Майнич В.О., 
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Резуненка Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП № 2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
15 січня 2026 року об 11:40 годині в селищі Ширяєве по вул. Грушевського ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2106 д.н.з НОМЕР_1 , не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року, у порушення п. 2.1. а Правил дорожнього руху.
За цим складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №567175 від 15.01.2026 року, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Особа яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталася.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Резуненко Д.С., у судовому засіданні вважає за можливим розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 . 
Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності  ОСОБА_1 , суд виходить із того, що одним з елементів гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) права людини на справедливий судовий розгляд є здійснення судового провадження упродовж розумного строку.
Це право кореспондується з обов`язками осіб, що беруть участь у справі, добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування процесу, та вживати передбачених законом заходів для скорочення тривалості судового провадження.
Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, участь якої відповідно до ст. 268 КУпАП у справах цієї категорії не є обов`язковою.
Дослідивши матеріали справи, пояснення захисника, суд дійшов таких висновків.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких регламентовано законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.
При цьому, законодавець у положеннях ст. 7 КУпАП констатує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Підпунктом «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі  посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Частина 5 ст. 126 КУпАП встановлює відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством; керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Резуненко Д.С. подав письмове клопотання про закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, яке підтримав у судовому засіданні.
Клопотання мотивоване тим, що у наданих відеозаписах, які були долучені працівниками патрульної поліції, відсутнє підтвердження того, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем. Жоден із відеофрагментів не фіксує моменту, коли він перебував за кермом або здійснював будь-які дії, що можна кваліфікувати як керування транспортним засобом. Відеозаписи, долучені до матеріалів справи, не містять безперечного доказу керування. На жодному з них не зафіксовано моменту, коли ОСОБА_1 сідає за кермо чи керує автомобілем. Коли працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 , автомобіль був припаркований перед приватним будинком. До матеріалів справи не додано копії постанови посадової особи поліції на підтвердження факту повторності правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП протягом року, оскільки долучена довідка до матеріалів справи, (згідно даних ІПНП «Цунамі») не є копією рішення, яке набрало законної сили і яким особа притягнута до адміністративної відповідальності. Лише один файл з відеозапису відповідає технічному засобу зазначеному у протоколі. 
Також, захисник у судовому засідання заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи до прийняття рішення судом в іншій справі, оскільки  ОСОБА_1 у судовому порядку оскаржуються дві постанови ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області, а саме: постанова №ЕНА 6514370 від 15.01.2026 року про накладення адміністративного стягнення за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та постанова ЕНА 6514401 від 15.01.2026 року за ч. 5 ст. 121 КУпАП, та у разі прийняття рішення про скасування цих постанов, таке вплинуло б на розгляд цієї справи.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Із положень ст. 35 КУпАП вбачається, що під повторним вчиненням адміністративного правопорушення слід розуміти повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Відповідно до п. 5 розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 передбачено, що у разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що обставини правопорушення й вина порушника підтверджуються зібраними по справі доказами, згідно зі ст. 251 КУпАП:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №567175 від 15.01.2026 року;
- довідкою ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області, відповідно до змісту якої ОСОБА_1 піддавався адміністративному стягненню 15.11.2025 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №6154210 у виді штрафу в розмірі 3400 грн. При цьому суд враховує, що матеріали справи не містять відомостей, доказів оскарження чи скасування такої постанови.
- відеозаписом, що є додатком до протоколу. 
Відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів. Отже, поліцейські, здійснюючи відеофіксацію правопорушення з відеореєстратора, дані про який внесені у протокол про адміністративне правопорушення, діяли відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» та положень КУпАП.
Так, з відеозапису (дані про який внесені у протокол) вбачається, що ОСОБА_1 жодного разу під час спілкування з поліцейським не заперечив факт керування безпосередньо ним транспортним засобом, а навпаки пояснив, що керував автомобілем перед зупинкою транспортного засобу. Також, посилаючись на особисті обставини, ОСОБА_1 , наполегливо просив не оформлювати матеріали про правопорушення.
З огляду на викладене, наявні у матеріалах справи докази містять фактичні дані, які безпосередньо стосуються обставин вчинення адміністративного правопорушення, перебувають між собою у логічному взаємозв`язку та в сукупності дають можливість дійти переконливого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Водночас, суд зауважує, що чинність або нечинність постанов №ЕНА 6514370 від 15.01.2026 року про накладення адміністративного стягнення за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та постанова ЕНА 6514401 від 15.01.2026 року за ч. 5 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 правового значення у цій справі не має. 
Відтак, клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Резуненка Д.С. про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та про відкладення розгляду справи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. 
Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутність зареєстрованого за ним транспортного засобу, тому вважає за можливе призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без вилучення транспортного засобу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно з ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 40-1, 126, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя 
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Резуненка Д.С. про відкладення розгляду справи.
Відмовити у задоволенні клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Резуненка Д.С. про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без вилучення транспортного засобу.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665 /шістсот шістдесят п`ять/ гривень 60 копійок на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Повний текст постанови складено 03.04.2026 року.

Суддя         А.В. Гуржій