Справа № 504/419/26
Номер провадження 1-кп/504/457/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.03.2026 року	с-ще Доброслав 	

Доброславський районний суд Одеської області:
у складі головуючого судді – ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Доброслав обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026161200000037 від 14.01.2026 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого вироком Київського районного суду міста Одеси від 30.09.2025 року за ч.4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 (п ять) років зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, вироком Київського районного суду міста Одеси від 05.11.2025 року за ч.4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 (п ять) років, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.
На підставі подальших Указів Президента України, які затверджені Законами України, які набрали законної сили, строк дії воєнного стану в Україні безперервно продовжувався і продовжував діяти станом на 02.01.2026 року.
ОСОБА_4 постійно мешкав в Україні та достовірно знав про дію в Україні воєнного стану.
02.01.2026 року, у вечірній час доби, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 перебував у торгівельній залі магазину «ХалфПрайс» - ТОВ «МОДІВО Україна» за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка, вул. Південна дорога, 101-А, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що належить ТОВ «МОДІВО Україна», в умовах воєнного стану.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутній власник майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгової полиці майно, а саме кросівки марки «KARL LAGERFELD», чорного кольору, вартістю 3511 гривень без ПДВ та черевики марки «DC SHOES MASON», чорного кольору, вартістю 2007 гривень без ПДВ, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
03.01.2026 року, у вечірній час доби, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 перебував у торгівельній залі магазину «ХалфПрайс» - ТОВ «МОДІВО Україна» за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка, вул. Південна дорога, 101-А, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне викрадення чужого майна (крадіжку), що належить ТОВ «МОДІВО Україна», в умовах воєнного стану.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутній власник майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгової полиці майно, а саме кросівки марки «REEBOK», кольору мікс, вартістю 2367 гривень без ПДВ, кросівки марки «U.S. POLO ASSN», білого кольору, вартістю 2015 гривень без ПДВ та кросівки марки «PUMA», чорного кольору, вартістю 2099 гривень без ПДВ, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, 10.01.2026 року, близько о 19.30 годині, ОСОБА_4 перебував у торгівельній залі магазину «ХалфПрайс» - ТОВ «МОДІВО Україна» за адресою: Одеська область. Одеський район, с. Фонтанка, вул. Південна дорога, 101-А, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне викрадення чужого майна (крадіжку), що належить ТОВ «МОДІВО Україна», в умовах воєнного стану.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутній власник майна. шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгової полиці майно, а саме взуття жіноче марки «REEBОК», білого кольору, вартістю 2455 гривень без ПДВ, ботильйони марки «DKNY», коричневого кольору, вартістю 2127 гривень без ПДВ та кросівки марки «ADIDAS TERREX», бежевого кольору, вартістю 2319 гривень без ПДВ, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. 
Своїми діями, ОСОБА_4 злочинними спричинив потерпілому ТОВ «МОДІВО Україна» майнову шкоду в розмірі 6901 гривню без ПДВ.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.
В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні вищевказаних діянь, визнав повністю, щиро розкаявся, надав детальні показання, які відповідають встановленим судом обставинам, вказавши, що взуття, яке він викрав частково в нього забрали, а частково продав. Також зазначив, що розкаюється у вчиненому. та матеріальну шкоду буде відшкодовувати.
Представник потерпілого ТОВ «МОДІВО Україна» ОСОБА_7 подав до суду заяву від 10.02.2026 року, за змістом якої він просить провести судовий розгляд без його участі. 
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, що будуть досліджуватися, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.
На підставі вищезазначеного, оцінюючи відомості надані сторонами у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України є доведена в повному обсязі. 
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно в умовах воєнного стану.
При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з вказаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.
Суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, що відносяться до категорії тяжких злочинів.
Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 є громадянином України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, має на утриманні малолітнього сина, має задовільний стан здоров`я, раніше судимий, проте кримінальні правопорушення за попередніми вироками були вчинені до вчинення кримінальних правопорушень у цьому кримінальному провадженні. Відповідно до доповіді органу пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства – середній, виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить дуже високої небезпеки для суспільства у тому числі окремих осіб. Представник потерпілого, не висловив думки, щодо міри та виду покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому. 
Обставиною, яка передбачена ст. 66 КК України та пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, які передбачені ст. 67 КК України та які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість і характер вчинених кримінальних правопорушень, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обставини, що обтяжує покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку прокурора, та представника потерпілого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК Україниу виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 3 (трьох) місяців. 
Таке покарання, на думку суду відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. 
Судом встановлено, що відповідно до вироку Київського районного суду міста Одеси від 30.09.2025 року ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п ять) років зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки. 
Крім того, судом встановлено, що відповідно до вироку Київського районного суду міста Одеси від 05.11.2025 року ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п ять) років. При цьому, зазначено, що вирок Київського районного суду міста Одеси від 30.09.2025 року, яким ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки, та покладено обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3ст.76КК України, виконувати самостійно. 
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відповідно до ч.4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 4 ст. 185 КК України після постановлення вироку Київського районного суду міста Одеси від 30.09.2025 року та вироку Київського районного суду міста Одеси від 05.11.2025 року, то при призначенні покарання обвинуваченому слід керуватись ч. 1, 4 ст. 71 КК України. 
З огляду на викладене, на підставі ч.1, 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань, слід приєднати до призначеного покарання за цим вироком, частково невідбуті покарання за вироком Київського районного суду міста Одеси від 30.09.2025 року у виді позбавлення волі строком на 5 (п ять) років зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, та вироком Київського районного суду міста Одеси від 05.11.2025 року у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років та 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку у законну силу залишити без змін. 
Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Питання речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України. 
Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 71, 100, 349, 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1  визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 3 (три) місяці.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду міста Одеси від 30.09.2025 року та за вироком Київського районного суду міста Одеси від 05.11.2025 року за ч.4 ст. 185 КК України та остаточно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (років) та 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з дня набрання вироком законної сили. 
Зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення в період з 28.01.2026 року по день набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. 
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вступу вироку суду в законну силу залишити тримання під вартою. 
Речові докази: кросівки марки «REEBOK» кольору мікс, кросівки марки «U.S. POLO ASSN», білого кольору, кросівки марки «PUMA», чорного кольору, повернути потерпілому ТОВ «МОДІВО Україна»; DVD диск марки «MEDIA» білого кольору залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон OPPO Reno 13А в корпусі чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні стягненню не підлягають.
Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя:            ОСОБА_1