154/573/26 
2/154/753/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року Володимирський міський суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Лутая А.М.,
за участю секретаря судового засідання – Бойко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини,

ВСТАНОВИВ

У лютому 2026 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини.
Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що з 23.01.2025 вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який на теперішній час не розірваний, проте шлюбні відносини між ними припинені. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач з нею спільно не проживає, матеріальної допомоги на її утримання не надає, добровільно обов`язок щодо утримання непрацездатної дружини не виконує.
Вказує, що вона є особою з інвалідністю ІІ групи, їй встановлено виражений рівень обмеження здатності до трудової діяльності, на підставі медичних записів, що підтверджують її захворювання та стан. Перебуває на обліку у Володимир-Волинському об`єднаному управлінні ПФУ України у Волинській області та її дохід складається лише з пенсії по інвалідності у розмірі 3323,00 грн, інших джерел доходу в неї має. Сукупний розмір її доходів є значно нижчим за реальні щомісячні витрати на проживання, лікування, придбання лікарських засобів, оплату житлово-комунальних послуг та інших необхідних потреб, у зв`язку з чим вона об`єктивно потребує матеріальної допомоги з боку чоловіка. Відповідач є військовослужбовцем, особою працездатного віку та має постійний дохід, а тому може надавати їй матеріальну допомогу.
З урахуванням наведеного вище позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, починаючи з дня подання позову до суду і до припинення права на утримання.
Ухвалою суду від 20.02.2026 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Позивачка в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.
Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.3 ст.211 ЦПК України). 
Враховуючи те, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. 
Оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що з 23.01.2025 сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбу. Дана обставина стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .
Відповідно до наданого позивачкою Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 29.09.2025, позивачці з 01.09.2025 встановлена друга (ІІ) група інвалідності по загальному захворюванню, дата повторного оцінювання 01.10.2028.
Відповідно до довідки про доходи № 4335573040372300 ОСОБА_1 перебуває на обліку у Володимир-Волинському об`єднаному управлінні ПФУ України в Волинській області і отримує пенсію по інвалідності у розмірі 3233,00 грн щомісячно.
Статтею 75 Сімейного кодексу України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв`язку із вчиненням ним умисного кримінального правопорушення, якщо це встановлено судом.
Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед (ч.ч.1-3 ст.77 СК України).
Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Право одного з подружжя на утримання, припиняється у разі поновлення його працездатності. Право на утримання припиняється від дня настання цих обставин (ч.1 ст.82 СК України).
З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що особа має право на отримання аліментів на своє утримання від другого із подружжя у випадках, визначених ст. 75 СК України, зокрема, у разі якщо ця особа потребує матеріальної допомоги та якщо другий із подружжя має можливість таку матеріальну допомогу надавати.
Згідно зі ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд вважає доведеним той факт, що позивачка потребує матеріальної допомоги, в розумінні СК України вважається непрацездатною, оскільки є особою з інвалідністю ІІ групи.
Відповідач не спростовує той факт, що він має фінансову можливість надавати та може надавати матеріальну допомогу (платити аліменти) позивачці.
Не спростування можливості сплати є важливою обставиною, що свідчить про наявність у відповідача доходів або майна, яке може бути використане для сплати аліментів, що підтверджується статтею 182 Сімейного кодексу України.
У постанові від 24.06.2021 року по справі № 759/6629/19 Верховний Суд зазначив, що призначення особі з інвалідністю відповідної пенсії по інвалідності або іншої соціальної виплати не може знаходитися у зв`язку із виплатами, які здійснює подружжя на утримання іншого подружжя, яке є особою із інвалідністю. Факт призначення державою пенсії по інвалідності не може впливати на факт призначення судом аліментів на утримання подружжя або ж виключати його.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки, якій встановлена друга група інвалідності, та яка потребує матеріальної допомоги, аліментів на її утримання, з врахуванням можливості відповідача надавати таку допомогу.
Враховуючи викладене, беручи до уваги стан здоров`я позивачки, суд вважає, що вона потребує матеріальної допомоги від відповідача. При цьому суд враховує, що відповідач згідний, що він може надавати матеріальну допомогу позивачці, яка є особою з інвалідністю другої групи. Виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити позов та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача та не покладе надмірний тягар на нього, крім того захистить право позивачки на утримання від відповідача, визначене законом, забезпечивши баланс майнових інтересів як позивачки, так і відповідача.
Згідно зі ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, необхідно допустити до негайного виконання.
Відповідно до ч. 3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.
Крім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1331,20 грн.
Керуючись ст.4, 12, 19 ,141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 274, 279, 354, 355, 430 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб, що втратили рпацездатність, починаючи з 10.02.2026 і до припинення права на утримання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп.
Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Копію судового рішення протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі надіслати учасникам справи.
Повний текст рішення суду складений 20.04.2026.

Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя А.М.Лутай