Справа № 127/3289/25
Провадження № 2/127/517/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Шаміної Ю.А.,
при секретарі судового засідання Левченко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача – Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша», про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації,
ВСТАНОВИВ:
ПрАТ «СК «АРКС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача – ПрАТ «СК «Перша», про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 21779,78 грн.
Свої вимоги мотивувало тим, що 15.08.2022 року між ПрАТ «СК «АРКС» та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №54497Га\05АВ, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Шкода», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника ОСОБА_2 страхове відшкодування. 05.07.2023 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Сітроен», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », в м. Вінниця на вул. Князів Коріатовичів, 116, допустив зіткнення з транспортним засобом «Шкода», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) Відповідач визнав свою вину. На підставі заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування та наданих документів було складено страховий акт. Відповідно до страхового акту АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 75213,08 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована за полісом обов`язкового страхування, то керуючись ст. ст. 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховою страховою компанією відповідача було виплачено страхове відшкодування у розмірі 50233,30 грн. Різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). У відповідь на претензію відповідачем по справі було сплачено франшизу у розмірі 3200,00 грн. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 21779,78 грн. Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача – Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша».
24 лютого 2025 року до суду надійшли пояснення третьої особи ПрАТ «СК «Перша» у яких представник зазначає, що станом на 05 липня 2020 року цивільно-правова відповідальність відповідача як водія автомобіля Citroen НОМЕР_2 не була застрахована в ПрАТ «СК «Перша».
28 березня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача адвокатом Дейнека А.В., відповідно до якого останній просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, судові витрати просив залишити за позивачем. Відповідач зазначає, що норми Закону „Про ОСЦПВ” не передбачають обов`язку страховиків відшкодовувати вартість зносу змінних складників пошкодженого внаслідок заявленої події транспортного засобу, такий обов`язок покладається на винуватця такої пригоди, яким в досліджуваному випадку є відповідач. Проте відповідач не визнає пред`явлену до нього вимогу на суму 21779,78 грн, оскільки пошкоджені під час ДТП деталі від транспортного засобу марки „Skoda Superb”, д.н.з. НОМЕР_1 (двері задні праві та крило заднє праве) ПрАТ „СК „АРКС” відповідачеві не передавало, а претензія та позовна заява не містять посилань на можливість такої передачі у випадку сплати ним суми грошових коштів. При цьому, пошкоджені запчастини, які під час його відновлювального ремонту було замінено на нові, беззаперечно, мають певну цінність, хоча й більше не можуть використовуватись за призначенням., 
04 квітня 2025 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області відмовлено у задоволенні клопотання представник відповідача ОСОБА_1 - адвоката Дейнеки О.В. про розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.
15 квітня 2025 року представником відповідача ОСОБА_1 – адвокатом Дейнека О.В. подано письмові пояснення, згідно яких відповідач категорично заперечує обґрунтованість заявленої позивачем суми позовних вимог у розмірі 21779,78 грн, оскільки позивач не врахував залишкову цінність пошкоджених складників транспортного засобу марки „Skoda Superb”, а саме задніх правих дверей та заднього правого крила, які було замінено на нові під час відновлювального ремонту. Відповідач наполягає, що справедливе вирішення спору вимагає або передачі йому пошкоджених запчастин для реалізації їх залишкової вартості, або зменшення суми позовних вимог на оціночну вартість таких запчастин у пошкодженому стані.
28 квітня 2025 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2025 року призначено в справі судову транспортно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та зупинено провадження в справі.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 вересня 2025 року поновлено провадження в справі.
Ухвалою суду від 20 жовтня 2025 року суд повторно направив на виконання ухвалу суду від 02 червня 2025 року про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи та зупинив провадження в справі.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2025 року залишено без виконання у зв`язку із несплатою вартості проведення експертизи.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 лютого 2026 року поновлено провадження в справі.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового засідання.
Представник позивача при поданні позовної заяви просив розгляд справи провести у його відсутність.
Представник відповідача адвокат Дейнека О.В. 14 квітня 2026 року також подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, вказав, що відповідач заперечує проти позовних вимог у повному обсязі та просить відмовити у їх задоволенні.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 05 липня 2023 року у м. Вінниці по вул. Князів Коріатовичів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Citroen», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Skoda», державний номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_3 .
Відповідно до копії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 05 липня 2023 року, ОСОБА_1 у своїх поясненнях вказав, що свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнає.
15 серпня 2022 року між АТ «СК «АРКС» та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №54497Га\ НОМЕР_3 на транспортний засіб «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску.
Власником транспортного засобу «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, на час дорожньо-транспортну пригоди був ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .
Цивільно-правова відповідальність відповідач ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ „СК „Перша”.
Відповідно до акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 06 липня 2023 року, під час огляду транспортного засобу «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, власником якого є ОСОБА_3 , виявлено наступні пошкодження: двері задні праві, двері передні праві, крило заднє праве, поріг правий, дик колеса, бампер задній.
Відповідно до рахунку-фактури ДП «№ДПС22-3203 від 06 липня 2023 року калькуляція пошкоджень становить 75213,08 грн (з ПДВ).
Згідно копії страхового акту №ARXARX737603 від 12 липня 2023 року сума страхового відшкодування за договором страхування №54497Га\05АВ від 15 серпня 2022 року 75213,08 грн.
АТ «СК «АРКС» здійснило переказ коштів у розмірі 75213,08 грн страхового відшкодування згідно акту №ARXARX737603, рахунку №ДПС22-3203 від 06 липня 2023 року, що підтверджується платіжним дорученням № 991309 від 07 серпня 2023 року.
Крім того, згідно розрахунку суми страхового відшкодування за договором №ЕР-211948411 від 09.11.2022 з періодом дії з 13.11.2022 по 12.11.2023 розмір страхового відшкодування потерпілому становить 50233,30 грн, франшиза - 3200,00 грн.
Згідно копії страхового акту №ARXARX737603 від 28 листопада 2023 року розмір страхового відшкодування на підставі розрахунку становить 50233,30 грн.
Відповідно до платіжної інструкції №5884 від 28 листопада 2023 року ПрАТ «СК «Перша» сплачено на користь АТ «СК «АРКС» 50233,30 грн страхового відшкодування по регресу №7870/18/ЦВ, згідно страхового акту №ЦВ25101 від 27.11.2023.
Матеріали справи містять адресовану відповідачу ОСОБА_1 претензію АТ «СК «АРКС» про відшкодування шкоди у розмірі 24979,78 грн, у урахуванням франшизи. У відповідь на вказану претензію відповідачем надано лист від 27.02.2024 року адресований АТ «СК «АРКС» про невизнання пред`явленої йому вимоги у зв`язку із тим, що пошкоджені деталі вказаного автомобіля йому не передавались, а претензія не містить посилань на можливість такої передачі у випадку сплати ним суми грошових коштів.
Відповідачем також надано фотокопії зображень пошкоджень автомобіля «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 .
За правилом п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Відповідно до статті 8 Закону України «Про страхування» страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання; страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Відповідно до Закону України «Про страхування» визначено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.
За змістом ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.
Обов`язок з виплати страхового відшкодування також визначений статтею 20 Закону України «Про страхування» та умовами договору між сторонами.
За змістом ст. 993 ЦК України та ст. 108 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування майна, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Стаття 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01 липня 2004 року, у редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин, з одного боку, ст. 993 ЦК України та ст. 108 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Згідно зі статтями 993 ЦК України та 108 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).
Як встановлено судом, страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.
У зв`язку з виплатою страховиком потерпілого страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації.
Стаття 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України передбачають перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.
Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» є суброгацією.
Так, у спірних (страхових) відносинах застосуванню підлягають норми ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому, - суброгацію.
Відносини ж між відповідачем та його страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з ч. 1 зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу в межах страхової суми ( ліміту відповідальності).
Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Оскільки страховик винної особи ОСОБА_1 ПрАТ «СК Перша» здійснило виплату страхового відшкодування страховику потерпілого з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та вирахування розміру франшизи в загальному розмірі 50233,30 грн, з огляду на розмір франшизи - 3200,00 грн, яку вже сплачено відповідачем, а також суму страхового відшкодування, яка була розрахована та виплачена АТ «СК «АРКС» потерпілому ОСОБА_3 , що становить 75213,08 грн, а тому суд дійшов висновку про те, що з відповідача як з винної особи підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням у розмірі 21779,78 грн.
Разом із тим, згідно роз`яснень, викладених у п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.
У справі, яка переглядається, установлено, що ОСОБА_1 звертався до суду та просив про передачу йому майна, що не може використовуватись за призначенням, а саме пошкоджених запчастин (задніх правих дверей та заднього правого крила ) або ж зобов`язати позивача провести оцінку залишкової вартості пошкоджених запчастин та вирахувати їх залишкову вартість.
Проте таку вимогу відповідача не може бути розглянуто у зв`язку з тим, що у матеріалах справи відсутні докази передачі пошкоджених запчастин позивачу або залишення їх в розпорядженні АТ «СК «АРКС»», до того ж чинним законодавством не обумовлено виплату страхового відшкодування з обов`язком страхувальника передати страховику запчастини до автомобіля, які були пошкодженими в результаті настання страхового випадку та підлягали заміні. Окрім того, згідно із зазначеними вище роз`ясненнями п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року із вимогою передачі пошкоджених запчастин винний водій може звернутися лише до потерпілого власника пошкодженого автомобіля, тобто ОСОБА_3 , однак, він до участі у справі не залучався, питання про залучення його співвідповідачем у порядку ЦПК України сторонами не порушувалося, вирішення цього питання за ініціативою суду процесуальним законом не передбачається. Таким чином суд позбавлений можливості розглянути вимогу відповідача щодо повернення йому замінених деталей або зменшення розміру суброгаційного зобов`язання на їх вартість.
Крім того, з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню 3028,00 грн судового збору.
Керуючись ст. 22, 993, 1166, 1188 ЦК України, ст. 108 Закону України «Про страхування», Закону Україну «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» в порядку суброгації витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 21779,78 грн (двадцять одна тисяча сімсот сімдесят дев`ять гривень сімдесят вісім копійок), а також судовий збір в розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
позивач: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», код ЄДРПОУ 20474912, місцезнаходження: вул. Іллінська, буд. 8, м. Київ;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;
третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша», код ЄДРПОУ 31681672, місцезнаходження: вул. Фізкультури, буд. 30, м. Київ.
Суддя         Шаміна Юлія Анатоліївна