Справа № 448/1060/24 Головуючий у 1 інстанції: Гіряк С.І. 
Провадження № 22-ц/811/1972/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 квітня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри
секретар: Л.М. Чиж
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 12 травня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: опікунська рада при виконавчому комітеті Мостиської міської ради Яворівського району Львівської області про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,-
в с т а н о в и в: 
10.06.2024 представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити заявника опікуном останнього. 
Заяву обґрунтувував тим, що ОСОБА_1 є родичем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є рідним братом його матері ОСОБА_4 . Заявник проживає спільно з ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного захворювання, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду. При цьому, заявник фактично здійснює догляд за ОСОБА_3 , має можливість виконувати обов`язки опікуна, позитивно характеризується за місцем свого проживання, здоровий та несудимий. При цьому, у ОСОБА_3 відсутні інші родичі, які б могли здійснювати за ним догляд. Так, батько ОСОБА_3 - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а мати ОСОБА_6 разом з ним не проживає та через похилий вік (77 років) фізично не спроможна здійснювати опікунство над сином. Рідна сестра ОСОБА_3 і мати заявника - ОСОБА_4 також не може виконувати обов`язки опікуна над братом, оскільки є особою з інвалідністю ІІІ групи та проживає далеко від місця проживання ОСОБА_3 . Інша рідна сестра ОСОБА_7 не може здійснювати обов`язки опікуна, оскільки працює на повній зайнятості медсестрою в КНП «Мостиська міська лікарня», доглядає за своєю матір`ю ОСОБА_6 , з якою проживає за адресою АДРЕСА_1 та не проживає з братом. Просив заяву задоволити.
Оскаржуваним рішенням заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: опікунська рада при виконавчому комітеті Мостиської міської ради Яворівського району Львівської області про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна - задоволено частково.
Визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає у АДРЕСА_1 -недієздатним.
Встановлено опіку над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає у АДРЕСА_1 .
Покладено обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на Мостиську міську раду Львівської області як орган опіки та піклування до вирішення питання про призначення опікуна в порядку визначеному законом.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відмовлено.
Вирішено питання судових витрат.
Рішення суду в частині відмови у призначенні  ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_3 оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
Вважає рішення суду в цій частині незаконним, необгрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи. 
Зазначив, що відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині призначення його опікуном недієздатного ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи та в поданні органу опіки та піклування відсутні дані щодо місця праці та сімейного стану заявника, які можуть бути обставинами, що перешкоджають здійсненню постійного догляду за дядьком ОСОБА_3 . Однак такі висновки суду є необгрунтованими, оскільки з наданих в судовому засіданні пояснень заявника ОСОБА_1 вбачається, що він працює вдома (здійснює ремонт автомобілів), має господарство. При цьому, матеріалами справи встановлено, що він тривалий час здійснює догляд за дядьком ОСОБА_3 , який разом з ним проживає в АДРЕСА_1 , та має можливість виконувати зазначені обов`язки. Дійшовши висновку про не встановлення обставин, які б перешкоджали чи унеможливлювали призначення опікунами ОСОБА_3 родичів першого ступеня спорідненості, тобто матері ОСОБА_6 чи сестер ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , суд не врахував положення закону, який не зобов?язує призначати безальтернативно опікуна з осіб, які перебувають з підопічним у родинних відносинах першого ступеня спорідненості, та не виключає можливість призначення опікуном і інших осіб, які будуть відповідати відповідним вимогам (ст. 63 ЦК України). Вважає необгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що призначення опікуном ОСОБА_3 є способом ухилення ОСОБА_1 від мобілізації, оскільки обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України не є єдиним конституційним обов`язком громадянина України та не має переваг перед іншими конституційними обов`язками. Бажання заявника бути опікуном є однією з визначених законом вимог для призначення особи опікуном. Відмова у призначенні особи опікуном недієздатної особи та неврахування відповідного висновку (подання) органу опіки та піклування судом має бути мотивованою з посиланням на відповідні законодавчі та/чи нормативні акти. Ні матеріали справи, ні оскаржуване рішення не містять доводів про те, що поведінка та інтереси заявника суперечать інтересам недієздатного ОСОБА_3 . Враховуючи, що встановлені статтею 64 ЦК України обставини, які б виключали можливість призначення заявника опікуном відсутні, а інших обставин (які б виключали можливість призначення заявника опікуном) судом не встановлено, підстави для відмови у задоволенні заяви в частині призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_3 відсутні.
Просить рішення суду в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення, яким призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 скаргу підтримали з підстав, наведених у них, просили скаргу задоволити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів. 
Відповідно до положень ст.ст. 76,77,78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Згідно ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Відповідно до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Згідно ч.ч. 2,3 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (ч.1 ст. 300 ЦПК України).
Пунктом 1.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року, передбачено, що опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.
При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).
Таке подання має для суду лише рекомендаційний характер.
Встановлено, що заявник ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
Згідно витягу №216 від 04.06.2024, виданого старостою старостинського округу №7 ОСОБА_8 , заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований в АДРЕСА_1 . Разом з ним за вказаною адресою з 03.02.2020 зареєстровані: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . 
Як убачається з довідки серії ЛВВ-К-82 №043528 від 26.05.1986, ОСОБА_3 є особою з інвалідністю другої групи безтерміново, а також отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_2 .
Згідно Висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду №35 хворий ОСОБА_3 обмежений до самообслуговування, здатності до спілкування, не може контролювати свою поведінку та потребує стороннього догляду.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Яворівської РДА та з 01.02.2024 по 30.07.2024 отримує допомогу як особа, яка проживає з особою з інвалідністю ІІ групи ОСОБА_3 , 1698 року народження, що підтверджується довідкою ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області №303 від 02.02.2024.
Заявник  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на наркологічному обліку в медичному центрі не перебуває, що підтверджується довідкою №1449 від 04.06.2024, виданою КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», до кримінальної відповідальності не притягався, незнятої чи непогашеної судимості не має, що підтверджується Витягом №ВР-004027537 від 03.06.2024.
З пенсійного посвідчення НОМЕР_3 від 06.09.2023 та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №378909 вбачається, що мати заявника ОСОБА_4 є особою з інвалідністю ІІІ групи.
Згідно довідки №003-24/42 від 03.06.2024, виданої директором КНП «Мостиська міська лікарня» Мостиської міської ради Львівської області, сестра ОСОБА_3 - ОСОБА_7 працює на посаді медсестри палати новонароджених пологового відділу в КНП «Мостиська міська лікарня» Мостиської міської ради Львівської області.   
Відповідно до характеристики № 80 від 25.02.2025, виданої виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області, ОСОБА_1 характеризується з позитивної сторони. За місцем проживання ОСОБА_1 зарекомендував себе як зразковий громадянин, характеризується позитивно, скарг на нього не надходило.
Згідно довідки, виданої КНП Амбулаторії загальної практики сімейної медицини села Малнів від 25.02.2025 року № 3, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , здоровий. 26.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до Мостиської міської ради Львівської області з заявою про надання йому висновку опікунської ради про доцільну можливість призначення його опікуном над його дядьком ОСОБА_3 . 
Рішенням виконавчого комітету Мостиської міської ради Львівської області № 9 від 07.03.2025 затверджено подання органу опіки та піклування про доцільну можливість призначення опікуном ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Як убачається зі змісту зазначеного подання, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає спільно зі своїм дядьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є племінником по маминій лінії. У 1986 році ОСОБА_3 . Львівською обласною лікарнею було встановлено II групу інвалідності з дитинства безтерміново, що підтверджується довідкою № 043528 Серія ЛВВ К-82, виданою 26.05.1986 року. За своїм психічним станом, наявних виражених порушень когнітивних функцій та соціально-трудової дезадаптації ОСОБА_3 не спроможний самостійно вести соціальне та практично-побутове життя, внаслідок своєї хвороби та своїм психічним станом, в цілому, не здатний орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях. При цьому, опікунською радою встановлено, що крім заявника ОСОБА_1 немає нікого, хто б міг опікуватися ОСОБА_3 . 
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи Львівської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» №1937 від 09.12.2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним стійким психічним розладом у формі помірно розумової відсталості в ступені імбецильності. За своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Питання чи потребує стороннього догляду та опіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відноситься до компетенції судово-психіатричної експертизи. За своїм психічним станом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в цілому не здатний правильно сприймати обставини та давати покази по них.
Встановивши, що ОСОБА_3 має тяжкий психічний розлад, який позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та нагляду, тобто потребує опіки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання його недієздатним.
Разом з тим, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині призначенні його опікуном над недієздатним  ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що рішенням виконавчого комітету Мостиської міської ради Львівської області № 9 від 07.03.2025, яким затверджено подання органу опіки та піклування про доцільну можливість призначення ОСОБА_11 опікуном  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнято без належного з`ясування питання про можливість матері ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , його сестер - ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , а також сестри заявника (племінниці недієздатного) ОСОБА_12 здійснювати опіку над ОСОБА_3 . Крім того, суд вважав, що заявник не підтвердив належними доказами, що жодний із зазначених членів сім`ї не може здійснювати догляд над недієздатним.При цьому, суд враховував відсутність в матеріалах справи інформації про особу, яка здійснювала догляд за ОСОБА_3 , який хворіє з 1986 року, до часу звернення ОСОБА_1 з заявою про призначення його опікуном останнього, в якій зазначено про здійснення ним фактичного догляду за ОСОБА_3 з 2018 року, що не підтверджено належними доказами. Суд також вважав, що призначення заявника опікуном недієздатного в період дії на території України воєнного стану вплине на виконання ним військового обов`язку та сприятиме його ухиленню від мобілізації. Зазначене не було враховано органом опіки і піклування при винесенні подання про доцільну можливість призначення опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , що свідчить про відсутність належної мотивації для прийняття органом опіки та піклування такого рішення.
З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає встановленим обставинам та зібраним у справі доказам. 
Доводи скарги щодо безпідставного неврахування судом першої інстанції подання органу опіки та піклування, затвердженого виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області № 9 від 07.03.2025, про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 та неможливість виконання цих обов`язків іншими членами сім`ї, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки надане органом опіки та піклування подання не містить належного обґрунтування необхідності призначення опікуном ОСОБА_3 саме ОСОБА_1 , а також не містить обґрунтованої інформації про неможливість виконання цих обов`язків іншими (ближчими) членами сім`ї недієздатного. 
При цьому, подання органу опіки та піклування, затверджене рішенням виконавчого комітету Мостиської міської ради Львівської області № 9 від 07.03.2025, має лише рекомендаційний характер та підлягає оцінці судом в сукупності з іншими наявними у справі доказами. 
Крім того, колегія суддів враховує, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).
Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17.
Згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається опікунам осіб, визнаних судом недієздатними.
Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку з заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введення в державі воєнного стану та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому питанні та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном недієздатної особи та, перш за все, необхідність такого.
При цьому на переконання суду, конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України, має перевагу над бажанням заявника бути опікуном недієздатної особи за обставин наявності в останнього інших членів сім`ї, які також можуть бути опікунами.
Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. 
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
у х в а л и в: 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Мостиського районного суду Львівської області від 12 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
Повний текст постанови складено 03 квітня 2026 року.

Головуючий:   Н.П. Крайник 

Судді:    Я.А. Левик
М.М. Шандра