Дата документу 25.02.2026	Справа № 554/2471/26	
 	Провадження № 2-о/554/135/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі головуючого судді Бугрія В.М., за участю секретаря судового засідання Мазніченко М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В:

23.02.2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду про встановлення факту смерті визначивши заінтересовану особу: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована та проживала в селі Лиман, Старобільського району, Луганської області.
Оскільки смерть матері сталася на тимчасово окупованій території, органами окупаційної адміністрації було видано документи, що не визнаються Україною: довідка про смерть серія 43 № 271000551 від 20.08.2025 року;
Маючи в наявності зазначені вище документи заявниця має намір звертатися до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо реєстрації смерті ОСОБА_2 .
Проте, на даний час цього зробити не може з причини відсутності документів, виданих компетентними органами України, які б підтверджували факт смерті.
Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно їй для державної реєстрації смерті її померлої матері, проведеної державним органом України та подальшого оформлення спадщини у відповідності до законодавства України, а також реалізації соціальних прав, пов`язаних із отриманням допомоги на поховання та спадщини.
Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується документом, виданим органами окупаційної адміністрації, а саме довідкою про смерть серія 43 № 271000551 від 20.08.2025 року.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави 23 лютого 2026 року відкрито провадження у справі.
Заявник в судове засідання не з`явилася, в заяві просила справу розглянути у її відсутність, заяву просить задовольнити.
Заінтересована особа в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про судове засідання.
Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України(далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. 
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи із наступного.
Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Як визначено статтею 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована та проживала в селі Лиман, Старобільського району, Луганської області.
Оскільки смерть мами сталася на тимчасово окупованій території, органами окупаційної адміністрації було видано документи, що не визнаються Україною: довідка про смерть серія 43 № 271000551 від 20.08.2025 року;
Маючи в наявності зазначені вище документи заявниця має намір звертатися до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо реєстрації смерті ОСОБА_2 .
Встановлення факту смерті заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть, та для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Підставою для державної реєстрації смерті є:лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о),форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, зокрема, можуть бути: письмові докази; речові докази, зокрема звуко - і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; пояснення свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі в обставинах, що загрожували їй смертю.
Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Відповідно до ч. 1ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Згідно з положеннями п. 2 ч. 1ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Відповідно до п. 2. ч. 1ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Згідно ч. 2 ст. 317 ЦІІК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.
Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, який набрав чинності 27.04.2014 р., державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.
Доречно звернути увагу і на практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.
Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, Loizidou v. Turkey, Cyprus V. Turkey), проти Молдови та Росії (зокрема, Мozer v/ the Republic of Moldova and Russia, Ilascu and Others v. Moldova and Russia), грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі Сурrus v. Turkey, ECПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 319 ЦПК України дане рішення є підставою для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Лиман, Старобільського району, Луганської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с.Лиман, Старобільського району, Луганської області, у віці 73 роки .
Згідно з вимогами ч.4 ст. 317 ЦПК України дане рішення підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст.ст.293,315-319,430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті - задовольнити.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті матері заявниці, громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Лиман, Старобільського району, Луганської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с.Лиман, Старобільського району, Луганської області, у віці 73 роки.
Рішення суду про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України підлягає негайному виконанню, його оскарження в цій частині не зупиняє його виконання.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Учасники справи:
заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;
заінтересована особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, код ЄДРПОУ 40455272, адреса місцезнаходження: 36000, м. Полтава, вул. Соборності, буд. 8.

Суддя В.М.Бугрій