Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року Справа № 520/27070/25 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М. І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача у якому просить: 
- визнати бездіяльність Військової частин НОМЕР_1 Національної Гвардії України щодо не складання довідки про обставини травми та не проведення службового розслідування за фактом травм 17.05.2024 та 18.09.2024, отримані під час виконання бойових завдань позивачем протиправною;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної Гвардії України видати наказ про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем ОСОБА_1 на основі якого скласти та видати довідку про обставини травми отриманої ОСОБА_1 17.05.2024 та 19.09.2024.
В обґрунтування позву покликається на те, що позивач 17.05.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України та захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Запорізькій області. Травма отримана 18.09.2025 в населеному пункті Журавлівка Білгородської області, про що свідчить форма 100, яка була складена під час моєї евакуації та підтверджує, що травма була отримана на території ворога, під час Захисту Батьківщини). Після проходження військово-лікарської комісії щодо причинно наслідкового зв`язку поранення видано довідку №352/2 від 28 березня 2025 року, а саме вказано, що травма пов`язана з проходженням військової служби. Висловивши незгоду з прийнятим рішенням, 13.05.2025 направив заяву до ДУ «ГМКЦ МВС України» з проханням змінити формулювання причинно-наслідкового зв`язку щодо отриманого мною захворювання з «ТАК, пов`язана з військовою службою» на «ТАК, пов`язане із Захистом Батьківщини». У відповіді від 09.06.2025 було зазначено, що у разі надання додаткових підтверджуючих документів рішення може бути переглянуте. Разом з тим, станом на дату відповіді підстав для внесення змін до формулювання вони не вбачали, з огляду на надані мною на той час документи. Представник позивача звернувся із запитом з прохання надати довідку про обставини травми, отриманої ОСОБА_1 17.05.2024 року, а також довідку про обставини травми від 19.09.2024 року. У відповіді представники військової частини НОМЕР_1 НГУ зазначили, що довідки за вказаними фактами не складалися. Відповідно до довідки №7457 від 12.11.2024 року офіційно підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 03.03.2024 по 13.05.2024 та з 15.05.2024 по 17.05.2024 брав безпосередню участь у бойових діях на території Запорізької та Харківської областей за наказом командира в/ч НОМЕР_1 №94 дек від 10.04.2024 року. Саме під час виконання бойового завдання у селі Липці Харківської області 17.05.2024 року він отримав бойове поранення. Цей факт підтверджується медичною документацією: випискою №24/0973/1071 ДУ «ТМО МВС України по Харківській області», де зафіксовано діагноз S06.00-Y36.2 - вибухова травма (17.05.2024), закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку з цефалгічним синдромом, а також подальшою випискою №24/0708 ДУ «ТМО МВС України по Полтавській області», де діагноз підтверджено. В обох документах чітко зафіксовано дату та обставини отримання травми - 17.05.2024 року, під час виконання бойових завдань. Представник позивача звернувся із адвокатським запитом у якому просила надати журнал бойових виходів, що міг би підтвердити моє фактичне перебування у визначених районах у період отримання травм, однак відповідач відмовив у цьому, покликаючись, що такий містить інформацію з обмеженим доступом. 01.09.2025 року представником було направлено адвокатський запит з вимогою надати акти про нещасний випадок (у тому числі поранення) за формами Н-1 та Н-5 щодо травм, отриманих мною, ОСОБА_1 , 17.05.2024 та 19.09.2024 року. У відповідь було офіційно повідомлено, що за зазначеними фактами службове розслідування не проводилося, а відповідні акти не складалися. Таким чином, посадові особи військової частини НОМЕР_1 НГУ допустили грубе порушення вимог чинного законодавства, адже складання довідки про обставини травми, актів Н-1 та H-5 та проведення службового розслідування у випадку отримання військовослужбовцем травми є їхнім прямим і безумовним обов`язком. Визнання факту, що службове розслідування не проводилося, довідки про обставини травми не складалися (у обох випадках) підтверджує бездіяльність. З огляду на те, що за фактом отриманих мною, ОСОБА_1 , травм 17.05.2024 та 19.09.2024, пов`язаних із Захистом Батьківщини та виконанням бойових завдань, посадовими особами військової частини НОМЕР_1 НГУ не було складено довідок про обставини травм та не проведено службового розслідування, у їхніх діях вбачається бездіяльність. З огляду на викладене просить позов задовольнити.
Відповідачем подано до суду відзив на позов, який ухвалою суду від 24.03.2026 повернуто без розгляду. 
Третьою особою не подано до суду пояснень ані щодо позову, ані щодо відзиву на позов. 
Ухвалами суду від 20.10.2025 та 05.11.2025 адміністративний позов залишено без руху для усунення недоліків, які викладені у мотивувальній частині цих ухвал. 
Ухвалою суду від 24.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 
Розгляд і вирішення адміністративної справи проводиться за правилами письмового провадження на підставі матеріалів справи.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке. 
Суд установив, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдат, Військова частина НОМЕР_2 , 3 батальйон, 3 рота, отримав поранення 17.05.2024 о 19.30 год, час прибуття 18.05.2024 о 2.15 хв, діагноз: (17.05.2024) цифалгічний синдром, тінітус, тяжкість поранення - легке. Направляється до м. Харкова, час 02.45 хв. Дані обставини підтверджено первинною медичною карткою №5126 виданою медичним пунктом військової частини НОМЕР_3 .
Відповідно до виписки стаціонарного хворого №24/0973/1071 виданої Державною установою «ТМО МВС України по Харківській області» стосовно ОСОБА_2 у період з 18.05.2024 до 20.05.2024 перебував на стаціонарного лікуванні. Основне захворювання: S06.00 - У 36.2. Вибухова травма (17.05.2024): ЗЧМТ, струс головного мозку з цефалгічним синдромом. Анамнез хвороби: Зі слів пацієнта та наданої медичної документації (форми 100), 17.05.2024 року о 19:30 н.п. Липці під час артобстріла отримав ВТ. Свідомість не втрачав. Одноразова блювота. За даними етапів евакуації отримував мед, допомогу: 1) стабілізаційний пункт "Хаос Циркуни парацетамол 1 г., ондансетрон 8 мг Діагноз: ВТ (17.05.2024) Цефалгічний синдром. Тінітус. 3 18.05.2024 по 20.05.2024 продовжує хворіти. Переводиться до ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" для подальшого обстеження та лікування.
Згідно з виписки стаціонарного хворого №24/0708 виданої Державною установою «ТМО МВС України по Полтавській області» стосовно ОСОБА_2 у період з 20.05.2024 до 03.06.2024 перебував на стаціонарного лікуванні. Основне захворювання: S06.00 - У 36.2. Вибухова травма (17.05.2024): ЗЧМТ, струс головного мозку з цефалгічним синдромом. Анамнез хвороби: Зі слів пацієнта та згідно наданої медичної документації травму отримав 17.05.2024р. о 19:30 під час бойових дій. Свідомість не втрачав. Етапами мед. евакуації стабілізанійний пункт "Хаос" Циркуни, далі стаціонарне лікування у ДУ «ТМО МВС України по Харківській області».
Відповідно до довідки відповідача від 12.11.2024 №7457 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України позивач дійсно в період з 03.03.2024 по 13.05.2024, з 15.05.2024 по 17.05.2024 брав (брала) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресіє Російської Федерації проти України, перебуваючи в Запорізькій області, Харківській області.
Згідно з довідки Державної установи «ТМО МВС України по Харківській області» медичної військово-лікарської комісії від 27.01.2025 № 51 наслідки цефалгічного вибухової синдрому. травми (17.05.2024): ЗЧМТ, струсу головного мозку у вигляді порушення Наслідки вибухової травми (19.09.2024) акубаротравми без цілісності барабанних перетинок у вигляді посттравматичної сенсоневральної приглухуватості двобічної Травма, Іст., суб`єктивного вушного шуму. Так, пов`язана з проходженням військової служби.
Позивач звернувся із заявою до ДУ «ГМКЦ МВС України» про зміну причинно-наслідкового зв`язку отримання захворювання з «пов`язане з проводженням військової служби» на «пов`язане із Захистом батьківщини», що вказано у довідці від 27.01.2025 № 51. 
09.06.2025 ДУ «ГМКЦ МВС України» надало відповідь наступного змісту. Розглядом медичної документації, складеної за результатами медичного обстеження, встановлено, що рішення комісії про причинний зв`язок захворювань в довідці M(BЛ)K від 27.01.2025 №51 прийнято у відповідності до вимог Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 №285. Інформуємо, що за станом здоров`я ви підлягаєте направленню на медичний огляд M(BЛ)K для встановлення ступеню придатності до військової служби. У разі надання Вами додаткової інформації про обставини травм та періоди безпосереднього залучення до бойових дій рішення про причинний зв`язок захворювань та травм може бути переглянуто.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдат, Військова частина НОМЕР_2 , отримав поранення 18.09.2024, місце події Журавлівка, діагноз: ЗЧМТ?, струс головного мозку?, суб`єктивний вушний шум, цифалгічний синдром, тяжкість поранення - легке. Направляється до м. Харкова, час 23.35 год, 19.09.2024. Дані обставини підтверджено первинною медичною карткою №312 виданою медичним пунктом військової частини НОМЕР_4 .
Відповідно до довідки відповідача від 16.07.2025 №3050 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України позивач дійсно в період з 03.03.2024 по 13.05.2024, з 15.05.2024 по 17.05.2024, з 01.09.2024 по 09.09.2024, 11.09.2024, з 13.09.2024 до 18.09.2024, з 01.10.2024 до 08.10.2024 брав (брала) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресіє Російської Федерації проти України, перебуваючи в Запорізькій області, Харківській області.
Згідно з довідки Державної установи «ТМО МВС України по Харківській області» медичної військово-лікарської комісії від 28.03.2025 № 352/НГ наслідки повторних вибухових травм (17.05.2024: 19.09.2024): акубаротравми без порушення цілісності барабанних перетинок у вигляді посттравматичної двобічне сенсоневральної приглухуватості 11 ст., суб`єктивного вушного шуму: (17.05.2024) 34МТ. струсу головного мозку у вигляді цефалічного синдрому. Травма, Так, пов`язана з проходженням військової служби. Довідка про обставини травми не надано. 
Відповідно до листа відповідача від 17.09.2025 про розгляд адвокатського запиту сторону позивача повідомлено про те, що за інформацією медичної служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_1 17.05.2024 та 18.09 2024 як поранений не значиться, у зв`язку чим видача актів про нещасний випадок (у тому числі поранення) за формою Н-1 та Н-5 не можлива.
23.06.2025 представник позивача звернулась із адвокатським запитом до відповідача. Останній листом від 02.07.2025 повідомив наступне. Станом на дату травмування (17.05.2024, 19.09.2024) Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи MBC України затверджений наказом МВС України від 27.12.2002 №1346 було Військовослужбовця Національної гвардії України спричинена діями передбачено, що у разі якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) противника, розслідування нещасного випадку відповідно до цього Порядку не проводиться. В такому разі протягом п`яти днів начальником медичної служби військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) та у такий самий строк направляється до закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Довідка про обставини травми видається з метою встановлення причинного зв`язку травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків під час проходження ВЛК В даному випадку за фактом травмування ОСОБА_1 довідка про обставини травми, отриманої 17.05.2024. (додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ 14.08.2008 № 402) не складалася, оскільки за інформацією, наданою медичною службою військової частини НОМЕР_1 , цефалгічний синдром (діагноз зазначений у первинній медичній картні) згідно міжнародного класифікатору хвороб МКХ-10 не відноситься до травм чи поранень Довідка про обставини травми, отриманої 19.09.2024, (додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України. затвердженого наказом МОУ 14.08.2008 № 402) також не складалася. Оскільки за інформацією, наданою медичною службою військової частини НОМЕР_1 зазначений у первинний медичній картці ЗЧМТ та СМГ не було підтверджено, а цефалгічний синдром згідно міжнародного класифікатору хвороб МКХ-10 не відноситься до травм чи поранень.
10.07.2025 представник позивача звернулась із адвокатським запитом до відповідача. Останній листом від 21.07.20525 повідомив наступне. За інформацією медичної служби військової частини, згідно бази обліку хворих, травмованих та поранених позивач проходить як хворий: 17.05.2024 - з діагнозом "цефалгічний синдром. Тінітус" 19.09.2024 - з діагнозом "закрита черепно-мозкова-травма?, струс головного мозку?, суб`єктивний шум в ухах, цефалгічний синдром". Окрім того, в журналі бойових дій 3-го батальйону оперативного призначення ОСОБА_3 за вказані дати, як санітарні втрати не рахується. За інформацією, отриманою від медичної служби військової частини, надати Вам запитувані довідки немає можливості. Витяг журналу бойових дій щодо участі ОСОБА_3 за період 01.05.2024 по 30.09.2024 є інформацією з обмеженим доступом, тому надати Вам запитувані документи у військової частини немає можливості. 
27.07.2025 представник позивача звернувся до Головного управління Національної гвардії України із скаргою стосовно надання довідки про обставини травми, отриманої військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 оперативно-тактичного з`єднання - 2 корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (далі - військова частина НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 17.05.2024, довідки про обставини травми, отриманої ним 19.09.2024, документів, що підтверджують його участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та участь у бойових діях (з 01.09 по 01.10.2024 та з 01.05 по 30.09.2024 відповідно), а також неправомірних дій окремих посадових осіб військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із відмовою у складанні та наданні ОСОБА_1 довідок про обставини отриманих ним травм та притягнення їх до відповідальності. 
11.08.2025 Головного управління Національної гвардії України повідомило про те, що запитуваної інформації та документів у Головному управлінні НГУ немає. За інформацією, наданою військовою частиною НОМЕР_1 , довідку про участь солдата ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 13.07.2025 № 3050, а також роз`яснення з питань, зазначених у Вашій адвокатській скарзі, Вам надано (листи військової частини НОМЕР_1 від 02.07.2025 № 25/17/12-Г-249-Аз та від 21.07.2025 № 25/17/12-Г-295-Аз). Відомостей про наявність підстав для притягнення до відповідальності посадових осіб військової частини НОМЕР_1 на цей час немає. Інформуємо також про те, що якщо військовою частиною НОМЕР_1 довідку про обставини отриманої ОСОБА_1 травми (поранення, контузії, каліцтва) складено та видано не було, то він може в установленому порядку звернутися до командування військової частини НОМЕР_1 із клопотанням про розгляд питання призначення і проведення спеціального розслідування за фактом отриманої ним травми (поранення, контузії, каліцтва) відповідно до вимог Порядку розслідувань та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС від 27.12.2002 № 1346, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 січня 2003 року за № 83/7404.
Отже спірним у цій справі є питання наявності правових підстав для видачі позивачу довідок про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), які, як вказує позивач у позовній заяві, саме така довідка є ключовим документом для встановлення причинно-наслідкового зв`язку між пораненням (травмою, контузією, каліцтвом) та проходженням військової служби у зоні бойових дій та дасть можливість отримати постанову про причинний зв`язок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно з частинами 1 - 4 статті 2 Закону 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до частини 6 статті 2 Закону 2232-ХІІ види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).
Одним із основних завдань військово-лікарської експертизи, визначених пунктом 1.3. Положення №402, є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.
Відповідно до п. 21.7 Положення №402 постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Згідно з пунктів 21.1, 21.2, 21.5 Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.
Пунктом 21.7 Положення № 402 передбачено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).
Прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) без наявності документів, передбачених пунктом 21.7 та абзацом першим пункту 21.8 цієї глави, забороняється /пункт 21.8 Положення № 402/.
Водночас, пунктом 21.25 Положення № 402 встановлено, що при вирішенні питання про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) штатна ВЛК може брати до уваги такі документи про причини та обставини поранення: службову та медичну характеристики, витяг з книги обліку хворих в амбулаторії при первинному зверненні по медичну допомогу, матеріали службового розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, довідку військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу, історію хвороби або витяг з неї, свідоцтво про хворобу, запис лікаря військової частини, лікаря військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу у медичній книжці військовослужбовця про первинне звернення по медичну допомогу, довідку архівної установи. У воєнний час постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення приймається на підставі картки передового району, а також документів, указаних у цьому пункті.
Відповідно до пункту 21.29 Положення №402 постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (поранення) поряд з іншими постановами записується в історію хвороби, Книгу протоколів засідань військово-лікарської комісії, свідоцтво про хворобу або довідку, медичну книжку військовослужбовця з обов`язковим посиланням на документ, який підтверджує обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Згідно з п. 22.5 Положення № 402 свідоцтво про хворобу у воєнний час складається: на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
У всіх інших випадках у особливий період постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК. У воєнний час довідка на контроль у штатну ВЛК не направляється.
При цьому, відповідно до ст. 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця спричинена діями противника, відповідне розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) не проводиться. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається протягом п`яти днів та у такий самий строк направляється до закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Такими положеннями ст. 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України доповнена Законом № 3080-IX від 02.05.2023, який, відповідно до пояснювальної записки до Закону, прийнятий у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою забезпечення соціального захисту військовослужбовців, які отримали травму (каліцтво, поранення, контузію) під час ведення бойових дій або виконання обов`язків військової служби, з метою удосконалення питань оформлення військовослужбовцям довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) як за результатами проведення відповідного розслідування (службового чи спеціального), так і без його проведення, а також удосконалення питань оформлення та направлення медичних та інших документів між військовими частинами та закладами охорони здоров`я.
Порядок здійснення в особливий період обміну медичними та іншими документами військовослужбовців між закладами охорони здоров`я державної та комунальної власності, державними установами Національної академії медичних наук, в яких військовослужбовці перебували (перебувають) на лікуванні, та військовими частинами, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2023 № 901 та відповідно до п. 9 цього Порядку військова частина протягом одного календарного дня розглядає отримані від закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки документи і за результатами їх розгляду надсилає через систему електронного документообігу до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який зазначено в рапорті військовослужбовця, або закладу охорони здоров`я, де він перебуває на лікуванні, документи, зазначені в абзацах другому та третьому пункту 5 цього Порядку (зокрема, довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
Отже у воєнний час основи організації військово-лікарської експертизи мають певні особливості та їх правове регулювання дещо відрізняється від правового регулювання у мирний час. Так, постанови ВЛК, зокрема постанови ВЛК про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) та про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я, оформлюються довідками військово-лікарської комісії, які у воєнний час у штатну ВЛК на контроль не направляються. У воєнний час постанови ВЛК про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) приймаються на підставі картки передового району, а також таких документів про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва): службової та медичної характеристики, витягу з книги обліку хворих в амбулаторії при первинному зверненні по медичну допомогу, матеріалів службового розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, довідки військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу, історії хвороби або витягу з неї, свідоцтва про хворобу, запису лікаря військової частини, лікаря військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу у медичній книжці військовослужбовця про первинне звернення по медичну допомогу, довідки архівної установи. Тобто наявність довідки про обставини травми (встановленого зразка, за формою, передбаченою додатком 5 до Положення № 402) не є обов`язковою умовою для встановлення у воєнний час причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.
Разом із тим, представник позивача звертався до відповідача із адвокатським запитом від 23.06.2025 щодо надання акту про службове розслідування нещасного випадку стосовно позивача, які стались 17.05.2024 та 19.09.2024. Отримав відповідь від відповідача 02.07.2025 про те, що таке службове розслідування нещасних випадків не проводились, а довідки про отримання позивачем травм 17.05.2024 та 19.09.2024 не складалось.
Відповідно до п. 1 розділу І Методики визначення військових втрат, завданих Україні внаслідок збройної агресії російської федерації, затвердженої наказом Міністерства оборони України 14.09.2022 № 277, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 25.11.2022 № 1471/38807 (далі - Методика визначення військових втрат), ця Методика встановлює механізм визначення військових втрат, що включають людські та матеріальні військові втрати і витрати, пов`язані з бойовими діями (терористичними актами, диверсіями, ракетно-бомбовими ударами), спричинені військовою агресією російської федерації.
Порівняльний аналіз приписів Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків № 332 та Методики визначення військових втрат дає суду підстави дійти висновку про необхідність розмежування нещасного випадку та бойових людських втрат (військових втрат).
Разом з тим, отримання вибухових травм позивачем (17.05.2024 та 19.09.2024) під час воєнного конфлікту, тобто спричинені діями з боку противника в районі ведення бойових дій, не можуть кваліфікуватися як нещасні випадки.
Якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця спричинена діями противника, що мало місце, як стверджує позивач, у спірному випадку, довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається без проведення відповідного розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) та надсилається військовою частиною військовослужбовцю за його зверненням або за зверненням ВЛК.
Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332, не поширюється на військовослужбовців, які отримали поранення, контузію, травму, каліцтво внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил (п. 3 Інструкції), а тому положення такої до спірних правовідносин застосовані бути не можуть.
Отже підстави для проведення службового розслідування згідно з Інструкцією № 332 були відсутні.
Разом із тим, за нормами статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 №548-XIV, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).
Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника (стаття 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).
Відповідно до пункту 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 №124, (далі - Інструкція з діловодства у Збройних Силах України), рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення,- звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.
Відповідно до пункту 3.11.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів із моменту реєстрації документа у військовій частині (установи), до якої надійшов документ.
Відтак, командир військової частини за результатами розгляду рапорту (заяви) військовослужбовця, зобов`язаний протягом місяця розглянути рапорт (заяву) військовослужбовця та надати відповідь по суті порушених питань. При цьому, суд не ставить під сумнів право командира діяти на власний розсуд одноосібно приймаючи відповідні рішення з цього приводу.
Будь-яких доказів які б підтверджували подання позивачем рапорту до командира військової частини стосовно можливості (наявності підстав) для проведення службового розслідування щодо обставин отримання травм (17.05.2024 та 19.09.2024) суду не надав, як і доказів не розгляду такого до суду не подано. Доказів протилежного сторони суду не надали.
Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За приписами чинного законодавства, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права. Метою судового захисту порушеного права є вирішення між сторонами правового конфлікту, припинення публічно-правового спору та використання дієвого способу захисту (відновлення) порушеного права.
Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективного державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади.
Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 06.07.2023 у справі № 560/6684/22, зазначав, що застосування конкретного способу захисту права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 та від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 було наголошено щодо обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові в цілому. 
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не призведе до ефективного поновлення прав позивача, порушення яких він вбачає в протиправній невидачі відповідачем довідки про обставини травми (поранення, контузію, каліцтво) та не призведе до досягнення поставленої позивачем мети – отримання постанови про причинний зв`язок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи наведене суд дійшов переконання про те, що у позові необхідно відмовити. 
У відповідності до ст. 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору у відповідності до Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд,

у х в а л и в :

У адміністративному позові ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ;
відповідач Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, місцезнаходження – АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Національної гвардії України, місцезнаходження - місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, будинок №9-А, код ЄДРПОУ 08803498. 
Повне судове рішення складено суддею 24.03.2026.

Суддя  М. І. Садова