Справа № 305/523/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

24 березня 2026 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Джуга С.Д., Кожух О.А., 
з участю секретаря: Голубєвої Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 28 липня 2025 року у справі № 305/523/24 (Головуючий: Попова О.М.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, заінтересовані особи: виконавчий комітет Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, Державний нотаріус Рахівської державної нотаріальної контори Пріц О.І., Міністерство оборони України.
Заявниця зазначає, що вона зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та є рідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та постійно проживав в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 
ОСОБА_1 разом ОСОБА_2 спільно проживали, вели спільне господарство, мали спільний побут, спільний бюджет. Брат заявниці, ОСОБА_2 , з листопада 2022 року був мобілізований до ЗСУ. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 загинув в зоні бойових дій в с. Кам`янське Запорізької області. Заявниця здійснила його поховання. Протягом спільного проживання, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 проводили ремонтні роботи в житловому будинку, вели спільний побут та мали спільний бюджет, спільно користувалися банківськими картками при проведенні покупок, в тому числі на закупівлю продуктів харчування та інше. Також перераховувалися грошові кошти на картку ОСОБА_2 під час перебування в рядах ЗСУ.
Дані обставини підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_2 ; паспорт ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 20.12.1995 року, із зазначенням місця проживання; будинкова книга для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_1 ; показами свідків, перепискою в телефонному режимі в програмі Вайбер, з якої вбачається про наявність Спільного бюджету та актом обстеження матеріально-побутових умов гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішенням Рахівського районного суду від 28 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено.
Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , в домогосподарстві як членів сім`ї сестри та брата до дня смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
На дане рішення подана апеляційна скарга Міністерства оборони України, в якій просить скасувати рішення як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, так як звертаючись до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання заявником, а також судом в ході розгляду судової справи в порушення положень статті 318 ЦПК України не з`ясовано, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Крім того, не з`ясовано чи породжує факт, який просить встановити ОСОБА_1 юридичні наслідки. Факт спільного проживання та/або реєстрації місця проживання без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав та обов`язків, не може свідчити що мали місце усталені відносини, які притаманні сім`ї та що заявник проживала однією сім`єю і була членом сім`ї ОСОБА_2 . Долучені довідки про реєстрацію місця проживання, будинкова книга не можуть свідчити про спільний побут, ведення спільного господарства чи приналежність до сім`ї загиблого, а вони лише засвідчують місце знаходження житла особи (адреса житла), оскільки відповідно до статті 3 Закону України «Про надання публічних (електронних послуг) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні, декларування та реєстрації місця проживання (перебування) у випадках передбачених законом.
Розгляд справи проводився у режимі відео конференції.
Заслухавши пояснення представника Міністерства оборони України Кравців Р.Ю., який підтримав, доводи викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 та її представника Хоптій М.В. які просять рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.
Порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження, визначений главами 1 і 6 розділу ІV ЦПК України.
Окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частиною сьомою статті 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав та інтересів заявника (постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду
від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17).
Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Щодо інших юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, то їх може бути встановлено в судовому порядку, за умов, передбачених частиною другою статті 315 ЦПК України – якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
– факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету його встановлення;
– встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право;
– заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
– чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/948/18 та від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22).
Судом першої інстанції встановлено, що згідно що згідно копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 03.02.2024 року (на ім`я ОСОБА_1 ) та серії НОМЕР_3 від 06.11.1974 року (на ім`я ОСОБА_2 ), заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 21.12.2023 року), є рідними братом та сестрою.
Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 від 20.12.1995 року (на ім`я ОСОБА_1 ), та копії довідки про реєстрацію місця проживання особи (на ім`я ОСОБА_2 ), а також копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_1 , заявниця ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 , були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 .
Актом депутата Ясінянської селищної ради Піпаш Ігорем стверджується, що гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3 проживали спільно з братом ОСОБА_2 (померлий) ІНФОРМАЦІЯ_7 що загинув в наслідок участі в бойових діях і вони проживали спільно, вели спільне господарство, облаштовували будинок, спільно закуповували паливні дрова, займалися облагородженням прибудинкової території за адресою АДРЕСА_1 .».
Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що заявниця ОСОБА_1 проживала спільно з братом ОСОБА_2 , вели спільне господарство, який був військовослужбовцем ЗСУ і загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання обов`язку щодо захисту Батьківщини в ході бойових дій, посилаючись на те, що встановлення такого факту дає їй право на отримання виплат, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Разом із тим, Постановою № 168 визначено, що сім`ям загиблих осіб (загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини) виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000,00 грн., яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.
Згідно з пунктами 1, 2 статті 16 Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві; тощо.
Відповідно до статті 16-1 вказаного Закону у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до частини першої та другої статті 16-3 вказаного Закону одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Отже у таких справах спір може виникнути лише між суб`єктами отримання одноразової грошової допомоги, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів і між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України такого спору бути не може, оскільки ця заінтересована особа не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги і не є спадкоємцем щодо майна загиблого ОСОБА_2 .

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, судова колегія 

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України, залишити без задоволення.  
Рішення Рахівського районного суду від 28 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 03 квітня 2026 року.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ