ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/5592/25 Суддя (судді) першої інстанції: Василь ГАВРИЛЮК
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Кузьменка В.В.,
Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

У С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Черкаській області подало до суду позов, в якому просило стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг в сумі 499824,82 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що відповідач не сплачує у добровільному порядку узгоджений за податковими повідомленнями-рішеннями податковий борг, а тому відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України позивач звертається до суду з позовом про його стягнення.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 липня 2025 року адміністративний позов задоволено частковою.
Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь бюджету податковий борг в розмірі 493024 (чотириста дев`яносто три тисячі двадцять чотири) грн 82 коп.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову про стягнення податкового боргу відмовити, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження на 18.02.2026.
31.10.2025, під № 29924 до суду від Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно інтегрованих карток податкового органу, відповідач має непогашений податковий борг перед бюджетом у сумі 499824,82 грн зі сплати адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну, що виник на підставі:
податкового повідомлення-рішення від 29.03.2024 № 3809/23-00-09-01 по строку сплати 09.09.2024 на суму 6800,00 грн (з урахуванням сплати 818,14 грн недоїмка становить 5981,86 грн);
податкового повідомлення-рішення від 27.12.2023 № 0127050904 по строку сплати 27.02.2025 на суму 493000,00 грн;
пені, нарахованої відповідно до ст. 129 ПК України у сумі 842,96 грн.
Оскільки податковий борг платником податків в добровільному порядку не сплачено, контролюючий орган звернувся до суду з відповідним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що грошові зобов`язання є узгодженими, станом на час подання позовної заяви та розгляду справи податковий борг в розмірі 493024,82 грн відповідач не сплатив.
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк:
- Головним управлінням ДПС у Черкаській області було складено акт № 11437/23-00-09-04-01/ НОМЕР_1 про результати камеральної перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо подання звітів з недостовірними відомостями про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі до органу виконавчої влади;
- під час камеральної перевірки відповідач мав перевірити тільки своєчасність подання звітів 1ОА та чи за встановленою формою вони подані, а для перевірки достовірності даних відповідач мав здійснити документальну перевірку;
- позивачем при здійсненні перевірки 10.11.2023 порушено вимоги ПК України, що призвело до ухвалення протиправного податкового повідомлення-рішення № 0127050904 від 27.12.2023 про застосування штрафу в розмірі 493000,00 грн, яке не підлягає до виконання.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 статті 20 ПК України, передбачено, що органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до статті 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що податкове повідомлення-рішення від 27.12.2023 № 0127050904 направлене відповідачу за адресою реєстрації згідно п. 42.2 ст. 42 ПК України, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у зв`язку із чим вважається належним чином врученими.
Також, відповідач скористався правом судового оскарження податкового повідомлення-рішення від 27.12.2023 № 0127050904. Рішенням від 31 жовтня 2024 року у справі № 580/6394/24, яке набрало законної сили 13.02.2025, Черкаський окружний адміністративний суд у задоволенні позову відмовив повністю.
За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про узгодженість грошових зобов`язань, визначених податковим повідомленням-рішенням від 27.12.2023 № 0127050904. Тому, грошові зобов`язання, визначені вищевказаним рішенням, є податковим боргом відповідача.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно пункту 59.3 вказаної статті, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Пунктом 59.5 зазначеної статті, передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
У зв`язку з несплатою відповідачем узгоджених сум податкових зобов`язань, позивач сформував податкову вимогу про сплату боргу форми Ф від 24.06.2021 № 0026445-1302-2301, яка направлена відповідачу за місцем реєстрації згідно п. 42.2 ст. 42 ПК України, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та вручена уповноваженому відповідача за довіреністю.
Відповідно до інтегрованої картки платника податків відповідача податковий борг із травня 2021 року та станом на час звернення позивача із цим позовом до суду не погашався повністю, відтак у зв`язку з безперервністю боргу відповідача нова податкова вимога не надсилається.
При цьому, суд першої інстанції також врахував, що згідно платіжної інструкції від 27.05.2025 № 11377 відповідач сплатив грошові зобов`язання визначені ППР від 29.03.2024 № 3809/23-00-09-01 на суму 6800,00 грн, з огляду на що, встановив - сума податкового боргу, що підлягає стягненню становить 493024,82 грн (499824,82-6800).
Відповідно до положень п. 87.11 ст. 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що адміністративний позов належить задовольнити частково.
Доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду цього спору, а також апеляційної скарги, до матеріалів справи не надано.
Щодо посилань апелянта на порушення контролюючим органом процедури проведення перевірки, складення акта та протиправність висновків, покладених в основу відповідного податкового повідомлення-рішення, колегія суддів їх відхиляє та наголошує на тому, що у межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості, суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, натомість, оцінка податкового правопорушення, встановленого, зокрема, за результатами податкової перевірки відповідача, на підставі якої контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження податкового повідомлення-рішення, що, власне, і було реалізовано відповідачем. 
У цілому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції. 
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін. 
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 липня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко