Справа № 592/18994/25 
Номер провадження 22-ц/816/1861/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 квітня 2026 року 	м.Суми	

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого Сізова Д.В. (судді-доповідача),
суддів Собини О.І., Щербаченко М.В.,
з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 
на заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 лютого 2026 року (суддя Фоменко І.М.), ухвалене в м. Суми, 
у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції
22 листопада 2025 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до суду із вказаним позовом, який обґрунтовано наступними обставинами.
30 грудня 2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту № 1363955, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 12 500 грн у безготівковій формі шляхом зарахування на платіжну карту № НОМЕР_1 , на строк 359 днів, із 30 грудня 2023 року по 24 грудня 2024 року, зі сплатою щомісячних процентів за стандартною ставкою 2,5 % в день та можливістю застосування зниженої процентної ставки 0,375 % в день як індивідуальної знижки, за настання визначених договором умов. Кредитний договір украдено в електронній формі шляхом підписання одноразовим ідентифікатором Н353.
27 червня 2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу №27062025, за яким до позивача, за плату, перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, зокрема і до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором у розмірі 103 437,38 грн, з яких: 12 499,98 грн – кредит, 90937,40 грн – відсотки за користування кредитними коштами.
ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, кредитні кошти не повернув, має непогашену заборгованість перед позивачем у розмірі 103 437,38 грн, яку товариство просило стягнути з нього на свою користь, а також понесені судові витрати.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 лютого 2026 року у задоволенні позову відмовлено.
Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на те, що з урахуванням здійснених відповідачем платежів, вимог законодавства щодо граничного розміру денної процентної ставки та фактичного стану розрахунків, зобов`язання за кредитним договором були належним чином виконані. Встановлення у договорі процентної ставки 2,5 % на день суперечить імперативним нормам закону та не підлягає застосуванню, а тому нарахування процентів у такому розмірі є неправомірним. При цьому навіть за умови застосування допустимої денної процентної ставки - 1 %, наданий позивачем розрахунок не може бути підставою для стягнення заявленої суми, оскільки фактично після здійснення останнього платежу 08 березня 2024 року заборгованість була відсутня, а на рахунку обліковувалась переплата, що свідчить про повне погашення відповідачем як тіла кредиту, так і нарахованих на той момент платежів. Подальше нарахування процентів після виникнення від`ємного залишку є безпідставним та таким, що не ґрунтується на вимогах закону. 
Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
Не погодившись із вказаним рішенням суду, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційні скарзі, посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, а також стягнути 8000 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. 
Зазначає, що укладений відповідачем в електронній формі та підписаний одноразовим ідентифікатором кредитний договір відповідає діючим вимогами ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» і прирівнюється до письмової форми договору. Матеріалами справи підтверджується факт укладення договору, отримання відповідачем кредитних коштів та їх часткового повернення, що свідчить про визнання зобов`язання та погодження з умовами договору. Суд встановив факт укладення договору про надання споживчого кредиту, проте на інших умовах щодо нарахування відсотків.
Вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми Закону України «Про споживче кредитування», без урахування перехідних положень щодо граничної процентної ставки та офіційного роз`яснення щодо поетапного обмеження максимальної процентної ставки (2,5 %, 1,5 %, 1 %). Доводить, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є належним і допустимим доказом, розрахунок процентів здійснено відповідно до чинного законодавства з урахуванням поетапного обмеження ставки: 2,5 %, 1,5 %, 1 %. 
Право вимоги до відповідача правомірно перейшло до позивача на підставі договору факторингу, про що відповідач був належним чином повідомлений.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Правом на відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.
Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції
30 грудня 2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 через веб-сайт укладено електронний договір № 1363955 про надання споживчого кредиту, за яким відповідач отримав 12 500 грн кредиту у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок споживача з використанням платіжної картки № НОМЕР_1 , строком на 360 днів, стандартна процентна ставка – 2,5 % в день, що застосовується у межах строку кредиту, можливістю застосування зниженої процентної ставки 0,375 % відповідно до умов підпункту 1.5.2 (а.с. 56-58).
Відповідно до підпункту 1.5.2. договору знижена процентна ставка 0,375 % в день застосовується, якщо споживач до 29 січня 2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Споживач, як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
У пункті 3.1. договору визначено: проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості у місяці та у році, тобто «факт/факт». 
Додатком №1 до кредитного договору є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка також є графіком платежів (а.с. 58).
Також відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 60).
Листом ТОВ «Пейтек» від 02 липня 2025 року, яким здійснюється діяльність із надання платіжних послуг, на підставі договору із ТОВ «Слон Кредит», було успішно перераховано кошти на платіжну карту (маска карти № НОМЕР_1 ) клієнта ТОВ «Слон Кредит» на суму 12 500 грн, 30 грудня 2023 року о 14 год 04 хв. 16 сек (а.с. 34-37, 52.)
27 червня 2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» було укладено договір факторингу № 27062025, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит № 1363955, укладеним між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 (а.с. 36-37)
Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 27 червня 2025 року та Реєстром боржників до договору від 27 червня 2025 року підтверджується набуття ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» права грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором від 30 грудня 2023 року № 1363955 у розмірі 103 437,38 грн, з яких заборгованість за тілом – 12 499,98 грн, заборгованість за відсотками – 90 937,40 грн (а.с. 40, 65).
Здійснення плати за договором факторингу від 27 червня 2025 року № 27062025, підтверджується платіжною інструкцією від 01 липня 2025 року № 7210 (а.с. 48).
ТОВ «Слон Кредит» надіслало ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 1363955 від 30 грудня 2023 року, повідомлено про його зобов`язання в подальшому перерахувати суму боргу 103437,38 грн на користь нового кредитора ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за зазначеними реквізитами (а.с. 61).
Згідно із наданим позивачем розрахунком станом на 25 липня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» становить 103 437,38 грн, з яких: 12 499,98 грн – кредит, 90937,40 грн – заборгованість за відсотками (а.с. 63).
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Згідно зі статтею 526, частиною 1 статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин 3, 12 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Як вбачається із матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, кредитний договір укладено в електронній формі та підписано позичальником із використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію».
Сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, зокрема строку кредитування та процентів за користування кредитом, порядок і розмір яких визначено договором. На виконання його умов первісний кредитор перерахував на картковий рахунок відповідача 12 500 грн.
Здійснюючи користування кредитними коштами та часткове погашення заборгованості, відповідач фактично визнав укладення договору та отримання кредиту.
Надані позивачем докази у своїй сукупності є достатніми для висновку про укладення між сторонами кредитного договору, наявність зобов`язань та підстав для стягнення заборгованості.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. 
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України).
Факт переходу до позивача прав вимоги за вказаним кредитним договором до боржника ОСОБА_1 підтверджується відповідним договором факторингу, складеними на його виконання Актом прийому-передачі Реєстру боржників та Реєстром боржників.
Також за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Докази сплати заборгованості за кредитними договорами жодному із кредиторів у матеріалах справи відсутні.
Разом із тим, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції в частині висновків щодо відсутності заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводяться в дію поетапно.
Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Умовами кредитного договору від 30 грудня 2023 року на період 360 днів користування кредитом, тобто до 25 грудня 2024 року передбачена стандартна процентна ставка в розмірі 2,5 % за кожен день користування кредитом, а також обумовлено застосування зниженої процентної ставки 0,375 % в день при виконання позичальником визначених умов/строків внесення платежу на погашення заборгованості по кредиту.
Згідно зі статтею 204, частиною 2 статті 215 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Відповідно до статті 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
За таких обставин підлягає перерахуванню розмір нарахованих позивачем процентів за користування відповідачем кредитними коштами з урахуванням зазначених приписів, виходячи з максимального розміру денної процентної ставки.
Отже, максимальний розмір денної процентної ставки не повинен перевищувати: 
із 24 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року включно - 2,5 %;
із 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року - 1,5 %; 
із 21 серпня 2024 року - 1%.
І період. Із розрахунку заборгованості вбачається, що 31 січня 2024 року на погашення боргу за кредитом внесено платіж у розмірі 2031,26 грн (а.с. 63), що відповідно до умов підпункту 1.5.2 договору є підставою для застосування зниженої процентної ставки – 0,375 %, у період користування кредитними коштами із 30 грудня 2023 року по 31 січня 2024 року (32 дні). Відповідно, за вказаний період проценти по кредиту повинні бути нараховані у сумі 1500 грн (12500 грн х 32 х 0,375 %).
Оскільки, позичальником сплачено 2031,26 грн, із яких 1500 грн, спрямовано на погашення відсотків, тому тіло кредиту зменшилося на 531,26 грн (2031,26 грн - 1500 грн) і становило 11 968,74 грн (12 500 грн – 531,26 грн).
ІІ період: із 01 лютого 2024 року по 08 березня 2028 року (37 днів) відсоткова ставка за кредитом становила 2,5 %, а відсотки нараховані у розмірі 11 071,08 грн (11 968,74 грн х 37 х 2,5 %).
08 березня 2024 року на погашення кредиту внесено платіж у розмірі 11 562,5 грн, із яких 11 071,08 грн спрямовано на погашення відсотків, тому тіло кредиту зменшилося на 491,42 грн (11 562,5 грн - 11 071,08 грн) і становило вже 11 477,32 грн (11 968,74 грн - 491,42 грн). 
ІІІ період: із 09 березня 2024 року по 22 квітня 2024 року (45 днів) відсоткова ставка за кредитом становила 2,5 %, а відсотки нараховані у розмірі 12 911,99 грн (11 477,32 грн х 45 днів х 2,5 %).
ІV період: із 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року (120 днів) відсоткова ставка за кредитом становила 1,5 %, а відсотки нараховані у розмірі 21 692,13 грн (11 477,32 грн х 126 днів х 1,5 %). 
V період: із 21 серпня 2024 року по 25 грудня 2024 року (126 днів) відсоткова ставка за кредитом становила 1 %, а відсотки нараховані у розмірі 14 461,42 грн (11 477,32 грн х 126 днів х 1 %). 13772
Таким чином, загальний розмір заборгованості по кредиту становить 60540,36 грн, із яких: 11 474,82 грн – тіло кредиту, 49 065,5 грн (12 911,99 грн + 21 692,13 грн + 14 461,42 грн) – відсотки за користування кредитними коштами.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (частина перша статті 374 ЦПК України).
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти 1, 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України).
За результатами апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду – скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Висновки суду щодо судових витрат
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Згідно із частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, крім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У частинах 1-4 статті 137 ЦПК України йдеться про те, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із частинами 1-3 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у тому числі враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру.
У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною 3 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям (див.: пункти 139-145 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23).
Апеляційний суд звертає увагу, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
У позовній заяві товариством ставилося питання про відшкодування витрат понесених на правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції у розмірі 10000 грн, яка надавалась адвокатом Столітнім М.М. на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 10 грудня 2024 року №10/12-2024 (а.с. 46).
На підтвердження факту надання правничої допомоги надано заявку від 21 жовтня 2025 року № 11955 на виконання доручення до Договору від 10 грудня 2024 року№10/12-2024, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію ордеру від 19 листопада 2025 року, рахунок на оплату від 19 листопада 2025 року №11955-19/11-2025 із наведеним переліком наданих послуг на суму 10000 грн, Акт прийому-передачі виконаних робі (наданих послуг) від 19 листопада 2025 року (а.с. 50, 54, 59, 62, 64) 
В апеляційній скарзі позивачем також ставиться питання про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 8000 грн, яка надавалась адвокатом Крюковою М.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 07 липня 2022 року № 07/07-2022 (а.с. 94-95). На підтвердження надання правничої допомоги надано копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю, звіт про надання правової допомоги згідно договору від 07 липня 2022 року № 07/07-2022 вартістю 8000 грн, платіжну інструкцію від 27 лютого 2026 року № 8266 на суму 8000 грн (а.с.92, 93). 
Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції та апеляційної інстанції не відповідають критерію розумності їхнього розміру.
Із огляду на підготовку лише позовної заяви у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, надсилання запиту (а.с. 24) заявлений розмір судових витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції підлягає зменшенню до 6000 грн. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог (на 58,5 %), до стягнення з відповідача підлягають витрати на правничу допомогу позивача у суді першої інстанції у розмірі 3510 грн.
Оскільки при апеляційному перегляді справи правнича допомога адвоката полягала у підготовці та поданні апеляційної скарги, розмір таких витрат також підлягає зменшенню до 4000 грн. Враховуючи часткове задоволення апеляційних вимог (на 58,5 %), до стягнення з відповідача підлягають витрати на правничу допомогу позивача у суді апеляційної інстанції у розмірі 2340 грн.
Всього на користь позивача підлягає компенсації за рахунок відповідача 5850 грн витрата на правничу допомогу. 
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 та 2 статті 141 ЦПК України).
Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України при частковому (на 58,5 %) задоволенні позову та апеляційної скарги, із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3542,6 грн, з яких 1417 грн (3028 х 0,8 х 58,5 %) за розгляд справи у суді першої інстанції, 2125,7 грн (3028 х 0,8 х 150% х 58,5 %) за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 367-369, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» задовольнити частково.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 лютого 2026 року скасувати та ухвалити нове рішення. 
Позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. 
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 30 грудня 2023 року № 1363955 у розмірі 60540,36 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 3542,6 грн судового збору та 5850 грн судових втрат на професійну правничу допомогу.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повна постанова складена «07» квітня 2026 року.

Головуючий (суддя-доповідач) Д.В. Сізов

Судді О.І. Собина

М.В. Щербаченко