Справа № 161/7525/26 
Провадження № 2-о/161/320/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області 
у складі: головуючої судді – Плахтій І.Б.
з участю секретаря судових засідань – Маєвської Х.Ю. 
заявника – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначив, що він є братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у м. Токмак, Пологівського району Запорізької області. Відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, м. Токмак Токмацької міської територіальної громади Запорізької області включено до переліку населених пунктів, тимчасово окупованих російською федерацією. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, тому отримати документ, що підтверджує факт смерті, за зразками законодавства України та який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» неможливо. Вказує на те, що встановлення юридичного факту смерті необхідне заявнику для реєстрації смерті його брата, отримання свідоцтва про його смерть та оформлення спадкових прав. Враховуючи вищевикладене, просить встановити факт смерті громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Токмак, Пологівського району, Запорізької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Токмак, Пологівського району, Запорізької області, Україна.
У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав з підстав викладених у заяві та просив їх задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що його брат помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Токмак Запорізької області, яке перебуває під окупацією. За шість місяців до смерті брата померла їх мати, у зв?язку з чим встановлення факту смерті брата є необхідним для оформлення спадкових прав після смерті матері. Заявник зазначив, що про смерть брата йому було відомо ще у 2022 році, однак на той час у нього були відсутні будь-які документи, які б підтверджували факт смерті, що унеможливлювало звернення до суду з відповідною заявою.
Лише у 2026 році він отримав від сусідки брата, яка проживає на тимчасово окупованій території, копії документів, що підтверджують факт смерті брата в м. Токмак. Зазначив, що за життя брат з був особою з інвалідністю ІІ групи та отримував пенсію.
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00057392580 від 28 березня 2026 року.
З оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть, виданого 19 листопада 2022 року Сімферопольським районним відділом ДРАЦС № 3 Департаменту ДРАЦС Міністерства юстиції Респуліки Крим, встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер; місце смерті: м. Токмак, Пологівський р-н, Запорізька обл., рф.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі – тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.
Відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», м. Токмак Токмацької міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області, визначається як тимчасово окупована територія з 26 лютого 2022 року.
Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
Таким чином, оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_2 було видано установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України, то таке свідоцтво не вважається документом, виданим державним органом України.
Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації смерті ОСОБА_2 в органах ДРАЦС відповідно до законодавства України.
Таким чином, оскільки заявник, позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті мвого брата на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті документи, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Токмак Пологівського району Запорізької області підтверджується наданими суду даними, тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту смерті.
Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.
На підставі ст.ст. 1, 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 263-265, 315-317 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України– задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Токмак, Пологівського району, Запорізької області, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Токмак, Пологівського району, Запорізької області, Україна.
Рішення підлягає негайному виконанню. 
Оскарження рішення не зупиняє його виконання. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України – з дня складення рішення в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заявник: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Заінтересована особа: Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, адреса місцезнаходження: Волинська обл., м. Луцьк, пр.Соборності, 18, код ЄДРПОУ: 25091825.
Рішення у повному обсязі складено 08 квітня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного 
суду Волинської області І.Б. Плахтій