Справа № 519/2036/25 
1-кп/519/3/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2026 м. Південне

Південний міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Південне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2025 за №12025161200000304, відносно
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Південне, Одеська область, українець за національністю, громадянин України, із середньою освітою, який проходить службу за призовом під час мобілізації, ВОС-102533А військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, 
обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Одеса, українка за національністю, громадянка України, з середньою освітою, заміжня, маюча на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та мешкає адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судима, 
обвинувачена у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.
У подальшому, на підставі Указів Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 16.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, від 14.02.2024 №49/2024, від 06.05.2024 № №271/2024, від 23.07.2024 № №469/2024, від 28.10.2024 №740/2024, від 14.01.2025 №26/2025, від 15.04.2025 №235/2025 які затверджені Законами України, які набрали чинності, строк дії воєнного стану в Україні безперервно продовжувався і продовжував діяти станом на 04.06.2025.
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , постійно мешкали в Україні та достовірно знали про дію в Україні воєнного стану.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15 листопада 2022 року № 2, солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення, і призначено на посаду номера обслуги 1 гранатометного відділення гранатометного взводу 2 механізованого батальйону, ВОС-102533А військової частини НОМЕР_2 .
Відповідно до ст. ст. 3, 21, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно із ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бездоганно і неухильно додержуватись правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, поважати честь і гідність кожної людини.
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу на посаді номера обслуги 1 гранатометного відділення гранатометного взводу 2 механізованого батальйону, ВОС-102533А військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат» в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 – 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, 03.06.2025, приблизно о 16 годині 00 хвилин більш точний час не встановлено, перебуваючи з дозволу ОСОБА_8 в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , спільно з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в одній із кімнат виявили телевізор марки «Kivi» моделі «40FK30G» із серійним номером KIVI20100350050284.
Після чого, у ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 виник злочинний умисел, на таємне викрадення майна (крадіжку) ОСОБА_8 , вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, із корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутній власник та стороні особи, шляхом вільного доступу, таємно викрали телевізор марки «Kivi» моделі «40FK30G» із серійним номером KIVI20100350050284, в корпусі чорного кольору, вартістю 5 100 гривень. 
Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.
У продовження свого злочинного умислу, 04.06.2025, приблизно о 07 годині 50 хвилин, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 знову прибули до квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , діючи умисно, із корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутній власник та стороні особи, шляхом вільного доступу, таємно викрали телевізор марки «Liberton» моделі «43f01at», із серійним номером GGXA42AW0000636023, вартістю 7 740 гривень.
Після чого, з місця події зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми злочинними діями, спільно ОСОБА_4 з ОСОБА_5 спричинили потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 12 840 гривень.
Також, 04.06.2025, приблизно о 07 годині 10 хвилин більш точний час не встановлено, у ОСОБА_4 , перебуваючи з дозволу ОСОБА_9 в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , спільно з ОСОБА_5 в одній із кімнат виявили телевізор марки «Philips» моделі «32PHT4200/12», в корпусі чорного кольору.
Після чого, у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел, на таємне викрадення майна (крадіжку) ОСОБА_9 , вчинене повторно, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутній власник та стороні особи, шляхом вільного доступу, таємно викрали телевізор марки «Philips» моделі «32PHT4200/12», в корпусі чорного кольору, вартістю 3 848 гривень 75 копійок. 
Після чого, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникла та розпорядились викраденим майном на свій власний розсуд.
Своїми злочинними діями, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 3848 гривень 75 копійок.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, ОСОБА_9 надала суду заяву, в якій просила розглядати кримінальне провадження у її відсутність.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що за відсутності потерпілих можливо з`ясувати всі обставини справи під час судового розгляду та ухвалив про проведення судового розгляду без потерпілих, що узгоджується з нормами ст.325 КПК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за вищевикладених обставин визнав повністю. Підтвердив, що 03.06.2025, приблизно о 16 годині 00 хвилин він перебуваючи з дозволу ОСОБА_8 в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , спільно з ОСОБА_5 , таємно викрали телевізор марки «Kivi» моделі «40FK30G» із серійним номером KIVI20100350050284, в корпусі чорного кольору, вартістю 5 100 гривень. Потім 04.06.2025, приблизно о 07 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 з цієї ж квартири таємно викрали телевізор марки «Liberton» моделі «43f01at», із серійним номером GGXA42AW0000636023, вартістю 7 740 гривень. Також, 04.06.2025, приблизно о 07 годині 10 хвилин, перебуваючи з дозволу ОСОБА_9 в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , він спільно з ОСОБА_5 , таємно викрали телевізор марки «Philips» моделі «32PHT4200/12», в корпусі чорного кольору, вартістю 3 848 гривень 75 копійок. 
Показання ОСОБА_10 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих її кримінальних правопорушень за вищевикладених обставин визнала повністю. Підтвердила, що 03.06.2025, приблизно о 16 годині 00 хвилин вона перебуваючи з дозволу ОСОБА_8 в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , спільно з ОСОБА_4 , таємно викрали телевізор марки «Kivi» моделі «40FK30G» із серійним номером KIVI20100350050284, в корпусі чорного кольору, вартістю 5 100 гривень. Потім 04.06.2025, приблизно о 07 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 з цієї ж квартири таємно викрали телевізор марки «Liberton» моделі «43f01at», із серійним номером GGXA42AW0000636023, вартістю 7 740 гривень. Також, 04.06.2025, приблизно о 07 годині 10 хвилин, перебуваючи з дозволу ОСОБА_9 в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , він спільно з ОСОБА_4 , таємно викрали телевізор марки «Philips» моделі «32PHT4200/12», в корпусі чорного кольору, вартістю 3 848 гривень 75 копійок. 
Показання ОСОБА_5 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.
Зазначають, що критично ставляться до свого вчинку, завдану шкоду відшкодували, у вчиненому розкаюються та запевняють, що зробили відповідні висновки для себе.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях за вищевикладених обставин, прокурор також не оспорює фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, вчинена повторно.
Також, суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, вчинена повторно.
Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, які передбачені ст. 67 КК України та обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття.
Обставин, які передбачені ст. 67 КК України та обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Відповідно до положень ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. В справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 так і в справі «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначенні покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винних, задовільні характеристики, обставини, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Судом також враховується, що обвинувачений ОСОБА_4 є військовослужбовцем, раніше не судимий, на профілактичному обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, обвинувачена ОСОБА_5 раніше не судима, на профілактичному обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, завдана шкода частково відшкодована.
На підставі викладеного, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність вважає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожному з них, необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням статей 75, 76 КК України, що відповідатиме меті покарання, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
При призначені покарання судом враховано п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», що за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається, визначивши кваліфікацію підсудних за ст.185 ч.4 КК України за всіма епізодами крадіжок, оскільки вони підпадають під дію однієї і тієї ж частини статті закону України про кримінальну відповідальність і повторної кваліфікації не потребують.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Враховуючи положення п.3 ч.1 ст.91, п.3 ч.1 ст.118 КПК України з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на користь судового експерта ОСОБА_11 слід стягнути витрати на проведення судової експертизи у розмірі 424,08 гривень.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Відомості про майно, на яке накладено арешт, інші процесуальні витрати у суду відсутні, тому дані питання судом не вирішувалися.
До обвинувачених було засосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання, строк якого закінчився 31.10.2025. З клопотанням про застосування до обвинувачених на період до набрання вироком законної сили запобіжного заходу прокурор не звертався.
Керуючись статтями 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки. 
На підставі ст.76 ч.1 п.1-2, ч.3 п.2 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Початок іспитового строку засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначити її покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки. 
На підставі ст.76 ч.1 п.1-2, ч.3 п.2 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Початок іспитового строку засудженій ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_11 424 (чотириста двадцять чотири) грн 08 коп. витрат на проведення експертизи.
Речові докази: телевізор марки «Kivi» моделі «40FK30G» із серійним номером KIVI20100350050284, телевізор марки «Philips» моделі «32PHT4200/12» - вважати повернутими за належністю; два DVD-диска марки «Mediа» - залишити в матеріалах кримінального провадження №12025161200000304 протягом всього часу його зберігання.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Південний міський суд Одеської області, з особливостями, передбаченими ст. 394 КПК України. 
Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_12