Справа №592/7560/25
Провадження №2-а/592/4/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2026 року м.Суми

Ковпаківський районного суду міста Суми у складі головуючого судді Онайко Р.А., за участю секретаря судового засідання Шапран Н.К., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Сумській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,
з участю учасників справи:
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – адвоката Бороха В.М., 
у с т а н о в и в:
Представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом та просить скасувати постанову серії ЕГА №1746403 від 18.04.2025, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.04.2025 поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Сумській області Артьомовим Е.М. відносно ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення за ст.183 КУпАП, а саме за те, що 18.04.2025 ОСОБА_1 здійснив дзвінок на лінію 102 та повідомив, що невідомі особи щось підклали під його т/з, хоча насправді даного факту не було, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.183 КУпАП. Вважає постанову протиправною та такою що підлягає скасуванню з огляду на те, що виклик був правомірний, оскільки позивач дійсно бачив двох осіб які ходили біля його автомобіля, заглядали під нього і він мав реальні побоювання за своє авто, бо думав що ті особи щось йому підклали. Поліція яка приїхала за його викликом нічого не перевіряли, нікого не допитували та винесли постанову без з`ясування всіх обставин справи.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.05.2025 відкрито спрощене провадження у справі, справа призначена до судового розгляду.
23.05.2025 представником відповідача до суду подано відзив, згідно якого просить залишити оскаржувану постанову в силі, а позов без задоволення. Свої заперечення обґрунтовує тим, що поліція прибула за фактом звернення позивача 17.04.2025 близько 23:00, однак останній повідомив, що оглянув авто та ніби нічого не виявив, пояснив що дійсно бачив осіб які ходили біля його авто та вимірювали відстань від нього, були одягнуті в поліцейську форму. Після пояснень позивача поліцейські викликали наряд УПП, для можливого впізнання осіб позивачем. По прибуттю наряду УПП у складі поліцейських Чемодурова О.О. та ОСОБА_2 , останні повідомили що на лінію 102 надійшло звернення про ДТП без постраждалих за участю позивача, також поліцейськими було повідомлено позивача що відносно нього будуть складені протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 122-4, 124 та ч.4 ст.130 КУпАП, а також винесено постанову за вчинене адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Крім того, зазначає що позивач звертався на лінію «102» 17.04.2025 о 22:25 та 22:34, згідно електронного рапорту поліцейського Лехкого Є.М. від 17.04.2025 року 23:30 «Здійснено реагування на повідомлення. Прибувши на місце виклику заявника виявлено не було, на неодноразові телефонні дзвінки не відповідає. Встановити його місцезнаходження, а також усі обставини події не є можливим. Також не є можливим встановити який саме наряд поліції бачив заявник. Відповіді заявник не потребує». Тож вважає, що інформація зазначена в зверненні Позивача, що надійшло на гарячу лінію «102» 17.04.2025 року о 23 год. 00 хв. не знайшла свого підтвердження, тим самим Позивач викликав поліцію без потреби, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.
29.05.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник позивача просить задовольнити позов, зазначає, що дзвінків на лінію «102» від позивача було п`ять, оскільки не було відповідного реагування, доводи викладені в відзиві не стосуються викладених в позовній заяві обставин, відповідачем не надано доказів того що виклик поліцейських був завідомо неправдивим.
Під час судового розгляду позивач та його представник вимоги позову підтримали та просять його задовольнити з зазначених у ньому підстав. 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1746403 від 18.04.2025, винесеною поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Сумській області Артьомовим Е.М. - ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.183 КУпАП.
Згідно постанови серії ЕГА № 1746403 від 18.04.2025 складеної о 00:25, 18.04.2025 ОСОБА_1 здійснив дзвінок на лінію «102» та повідомив, що невідомі особи щось підклали під його т/з, хоча насправді даного факту не було, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.183 КУпАП.
Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Статтею 183 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.
Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику служби, зокрема поліції. При цьому дії особи спрямовані саме на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як, зокрема, поліції. Особа викликає поліцейського нібито для надання допомоги, знаючи наперед те, що у цьому немає ніякої необхідності.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Особа, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику поліцейських, у тому числі.
Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію» зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
За змістом ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
За змістом ст. 18 цього Закону поліцейський, серед іншого, зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних обов`язків), наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема, домедичну і медичну допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які перебувають у безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я.
Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, передбачені статтею 183 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно ст. 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. По-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для винесення оскарженої постанови вказано: «18.04.2025 ОСОБА_1 здійснив дзвінок на лінію «102» та повідомив, що невідомі особи щось підклали під його т/з, хоча насправді даного факту не було».
Суд зауважує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа органу Національної поліції має обов`язок всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.
Так, як зазначає у позовній заяві позивач, він звернувся на лінію «102» оскільки невідомі особи ходили біля його автомобіля, заглядали під нього та він мав реальні побоювання щодо того, що під автомобіль могли підкласти вибухівку. Крім того, враховуючи відсутність відповідного реагування позивачем було здійснено п`ять дзвінків, а саме 17.04.2025 о 22:22, 22:23, 22:31, 22:56 та 18.04.2025 о 01:10.
Вказане повідомлення на лінію «102» не заперечується відповідачем.
Проте з доданих відеозаписів вбачається, що поліцейські прибули на місце події 17.04.2025 близько 23:10, а постанова про адміністративне правопорушення складена 18.04.2025 в 00:25.
Тобто здійснення ОСОБА_1 виклику поліції 18.04.2025, як про це зазначено в постанові про накладення адміністративного стягнення не тільки не підтверджене жодними доказами, а й спростовується наданими поліцейськими відеозаписами.
Крім того, дослідженим відеозаписом нагрудної камери патрульного (clip-14.mp4) яка працювала у період часу, коли було виявлено адміністративне правопорушення зафіксовано, що після прибуття екіпажу патрульної поліції позивач не спростовує своєї заяви на лінію «102», повідомляє відомості аналогічні заявленим в позові та поясненням в судовому засіданні, тобто про те, що біля машини ходили особи в поліцейській формі які втекли. Поліцейський при цьому не вживає жодних заходів щодо огляду автомобіля.
На іншому відеозаписі (clip-9.mp4) поліцейський телефоном говорить: «Саня, ми тобі знайшли Сінька твого, чи Сєнька. Він біля машини тут стоїть, каже: «В мене тут поліцейські шото лазили, може щось підложили», кажу: «Да…», я понімаю, дєжурка каже мені: «Ти його придержи поки чемадуру, щас». Да я серйозно стою біля його машини і він стоїть біля нас. Він зробив реєстрацію, що невідомі в поліцейській формі лазили біля машини може щось підложили. Так шо їдь до мене». 
На інших відеозаписах зафіксовано, як поліцейські 17.04.2025 близько 20:20 прибувають на виклик щодо ДТП на не знайшовши ОСОБА_1 складають адміністративні матеріали, а після його виявлення о 23:10, складають ряд адмінстратиних матеріалів як щодо події близько 20:00, так і оспорювану постанову. 
Таким чином, та обставина, що виклик позивачем патрульної поліції був обумовлений тим, що біля його автомобіля перебували невідомі йому особи та вчиняли дії які у особи могли викликати побоювання щодо пошкодження його майна та його безпеки вцілому (заглядання під авто, при зверненні до осіб, останні не представилися, що вбачається з доданих відеозаписів), позивач вважав, що його права та законні інтереси порушені, знайшли підтвердження матеріалами справи, а сам факт не підтвердження обставин викладених у зверненні позивача на лінію «102» не можна враховувати, як завідомо неправдивий виклик працівника поліції.
При цьому в судовому засідання ОСОБА_3 повідомив, що він неодноразово телефонував до поліції тільки з питанням чи то дійсно були поліцейські, проте відповіді так і не отримав. Стягнення, за вчинені о 20:00 адміністративні правопорушення виконав та відповідних постанов не оскаржував. Зазаначені показання також не спростовані відповідачем. Більш того поведінка поліцейських свідчить про те, що вони прибули до місця виклику саме з метою складення матеріалів на ОСОБА_3 , а не перевірки будь-яких повідомлених ним відомостей.
Наведених у позовній заяві обставин не спростовано в оскаржуваній постанові, а також не наведено будь-яких відомостей чи доказів не тільки тому, що позивачем було викликано поліцію знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності, а й тому що він взагалі викликав поліцію, а не просив повідомити певну інформацію.
Крім того, постанова про притягнення ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП серії ЕГА № 1746403 від 18.04.2025 була складена о 00:25 та згідно постанови 18.04.2025 ОСОБА_1 здійснив дзвінок на лінію «102» та повідомив, що невідомі особи щось підклали під його тз, хоча насправді даного факту не було, в той же час як вбачається з доданого скріншоту з телефону ОСОБА_1 останній здійснив виклик налінію «102» чотири рази 17.04.2025 о 22:22, 22:23, 22:31, 22:56 та 18.04.2025 о 01:10, тобто виклик на лінію «102» 18.04.2025 був здійснений ОСОБА_1 через 45 хв. Після винесення постанови відносно нього. Тобто, матеріали справи взагалі не містять даних про здійснення ОСОБА_1 телефонних дзвінків 18.04.2025 до поліції до притягнення його до адміністративної відповідальності. 
Протиправна поведінка ОСОБА_1 17.04.2025 знайшла сою оцінку у відповідних постановах суду та поліції і жодним чином не стосується обставин даної справи. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем у справі не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину позивача, тому постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю відповідно до ст. 286 КАС України.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.
Згідно з п. 3 ч. 3 вищенаведеної статті Кодексу встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 6, 9, 77, 139, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Сумській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ЕГА №1746403 від 18.04.2025, винесену поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Сумській області Артьомовим Е.М. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП закрити.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Повне судове рішення проголошено 02.02.2026.

Відомості про учасників справ:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: Департамент патрульної поліції, м.Київ, вул. Федора Ернеста, 3, ЄДРПОУ 40108646.

Відповідач 2: Управління патрульної поліції в Сумській області, адреса м.Суми, вул. Білопільський шлях, 18/1.

Суддя Роман ОНАЙКО